ЄУН: 336/7641/25
Провадження №: 2/336/3855/2025 
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2026 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Нєдєльчевої О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини,
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла вищезазначена позовна заява відповідно до якої сторона позивача просить суд визначити  ОСОБА_1 додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме три місяці з дня набрання рішенням суду по даній справі законної сили.
Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача (сестра батька) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 31.08.2020 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Приблизно з місяць до смерті тітки позивач здійснювала догляд за нею, оскільки інших працездатних родичів в них не було. На протязі цього місяця вона знаходилася в комі та була неконтактною, можливості спілкуватися з нею не було. До цього вона проживала разом з чоловіком окремо від позивача в АДРЕСА_1 . Позивач до погіршення стану її здоров`я, практично не спілкувалися. Похоронами тітки займалася позивач особисто, оскільки її батько був після інсульту, інвалідом 2 групи. Як вже зазначалося вище, інших родичів, в тому числі у сільській місцевості, у позивача не було. Будь-яке майно в її тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було відсутнє. Вона проживала в будинку по АДРЕСА_1 , який належить позивачу на праві приватної власності. В даний час, після смерті тітки, в будинку ніхто не проживає. Рухомого та нерухомого особистого майна в неї не було, тому подавати нотаріусу заяву про прийняття спадщини не було сенсу. Про наявність у неї земельних паїв Новоіванівської сільської ради, правонаступником якої є Комишуваська Селищна рада Запорізького району Запорізької області, позивач не знала та не могла знати, оскільки про це вона позивачу ніколи не казала. Про наявність заповіту, складеного ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на позивача не знала, про його наявність позивачу ніхто не повідомив, в тому числі нотаріус, який посвідчував даний заповіт. 25.10.2024 року військовими російської федерації був нанесено удар по території, де знаходився будинок, в якому раніше проживала тітка позивача Будинок по АДРЕСА_1 , внаслідок вказаних агресивних дій, зазнав значних пошкоджень, про що свідчить Довідка від 25.10.2024 районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району та відповідний акт комісійного обстеження. Через портал “ДІЯ” у червні 2025 року на відновлення вказаного будинку позивачу були виділені кошти і на початку серпня позивач почала підготовчі роботи по відновленню будинку. Під час вказаних підготовчих робіт виносилися меблі, досліджувався вміст шаф, столів та ін. Під час вказаних робіт позивачем з чоловіком були знайдено наступні документи: Державний акт приватної власності на землю серії ЗП № 0001302311, виданий Новоіванівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 , заповіт від 21.05.2015, складений ОСОБА_2 на її користь та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Наталею Олександрівною та інші особисті документи тітки.
Ухвалою суду від 18.08.2025 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 15.09.2025 року.
Ухвалою суду від 15.09.2025 року закрито підготовче судове засідання, судове засідання призначено на 10.11.2025 року.
Ухвалою суду від 10.11.2025 року витребувано від п`ятої Запорізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , судове засідання відкладено на 10.02.2026 року.
10.02.2026 повторно витребувано спадкову справу.
У судове засідання сторона позивача не з`явилася, в матеріалах справи наявніписьмові заяви, за змістом яких позовні вимоги підтримують, проти винесення заочного рішення не заперечують.
Відповідач в судові засідання не з`являвся, повідомлявся про розгляд справи у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалив розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.
Судом встановлено, що  ІНФОРМАЦІЯ_2 померла тітка позивача (сестра батька) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 31.08.2020 року Шевченківським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
Родинні зв`язки позивача із померлою підтверджуються, зокрема: посвідкою про народження НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (дівоче прізвище ОСОБА_3 ); свідоцтвом про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 – батька позивачки; свідоцтвом про одруження від 11.10.2002, з якого вбачається, що дівоче прізвище позивачки є ОСОБА_3 .
З 2015 року ОСОБА_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями домової книги.
Співвласником домоволодіння за вказаною адресою є позивач.
Як зазначено у позові, приблизно з місяць до смерті тітки позивач здійснювала догляд за нею, оскільки інших працездатних родичів в них не було. Протягом цього місяця ОСОБА_2 знаходилася в комі та була неконтактною, можливості спілкуватися з нею не було.
Похоронами тітки займалася позивач особисто, оскільки її батько був після інсульту, інвалідом 2 групи.
Як вважала позивач, ОСОБА_2 не мала будь якого рухомого чи нерухомого майна, оскільки та мешкала в будинку позивача, тому подавати нотаріусу заяву про прийняття спадщини не було сенсу.
Про наявність у тітці земельних паїв Новоіванівської сільської ради, правонаступником якої є Комишуваська Селищна рада Запорізького району Запорізької області, позивач не знала та не могла знати, оскільки про це ОСОБА_2 позивачу ніколи не казала.
Про наявність заповіту, складеного ОСОБА_2 на її користь, позивач не знала, про його наявність позивачу ніхто не повідомив, в тому числі нотаріус, який посвідчував даний заповіт.
25.10.2024 року військовими російської федерації був нанесено удар по території, де знаходився будинок АДРЕСА_2 , в якому раніше проживала тітка позивача, внаслідок вказаних агресивних дій, зазнав значних пошкоджень, про що свідчить Довідка від 25.10.2024 районної адміністрації ЗМР по Шевченківському району та відповідний акт комісійного обстеження.
Через портал “ДІЯ” у червні 2025 року на відновлення вказаного будинку позивачу були виділені кошти і на початку серпня позивач почала підготовчі роботи по відновленню будинку. Під час вказаних підготовчих робіт виносилися меблі, досліджувався вміст шаф, столів та ін.
Під час вказаних робіт позивачка та її чоловік знайшли наступні документи: Державний акт приватної власності на землю серії ЗП № 0001302311, виданий Новоіванівською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 , заповіт від 21.05.2015, складений ОСОБА_2 на її користь та посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Кузьміною Наталею Олександрівною та інші особисті документи тітки.
Із матеріалів спадкової справи № 31/2026 від 26.01.2026року випливає, що інші спадкоємці відсутні.
Постановою Четвертою Запорізької державної нотаріальної контори Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 26.01.2026 № 113 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку із тим, що позивачем пропущений строк на подання заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1270 ЦК України.
За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, що зазначено у ч.3 ст.1272 ЦК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Зміст статті 89 ЦПК України визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У правовій позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.
Як наголосила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2024 у справі № 686/5757/23, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, що випливає з принципу свободи заповіту.
Враховуючи наведені стороною позивача обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів позовної заяви та можливість визначити строк, який буде достатнім, а саме у три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили. 
Керуючись ст.ст. 89, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до Комишуваської селищної ради Запорізького району Запорізької області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити. 
Визначити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 додатковий термін для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на три місяці з дня набрання рішенням суду по даній справі законної сили.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України зазначаються такі відомості:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач – Комишуваська селищна рада Запорізького району Запорізької області, яке знаходиться за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Комишуваха, вул. Богдана Хмельницького, буд.49; ЄДРПОУ 24912390.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Є.С.Боєв

13.05.26