Справа № 681/408/26
Провадження 1-кп/681/56/2026

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2026 р. м. Полонне 

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника - адвокатки ОСОБА_5 ,
законного представника - ОСОБА_6 ,
представника потерпілої - ОСОБА_7 ,
представника служби у справах дітей виконавчого комітету Полонської міської ради - ОСОБА_8 ,
представника сектору ювенальної превенції Шепетівського РУП ГУ НП у Хмельницькій області - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №12025244000002162, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.12.2025, за обвинуваченням: 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 11 класу «Полонський ліцей № 4» Полонської міської ради, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілого за наступних обставин.
Так, 09.12.2025, о 16 годині 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_4 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи автомобілем марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою зі сторони вул. Князя Володимира з виїздом на перехрестя з головною дорогою вул. Лесі Українки м. Полонне Шепетівського району Хмельницької області, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.1(а), 2.3 (б), 10.1, 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі - Правила дорожнього руху), не врахував дорожню обстановку, проявив неуважність, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, всупереч вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухається головною дорогою, внаслідок чого виїхав на смугу руху велосипедистки ОСОБА_10 , яка рухалася головною дорогою на велосипеді марки «Retro 19» зліва направо відносно напрямку руху водія, де допустив на неї наїзд.
Тим самим, своїми діями ОСОБА_4 порушив пункти правил 1.5., 2.1.(а), 2.3.(б), 10.1, 16.3, 16.11, вимог дорожнього знаку пріоритету 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху, які вимагають: 
п. 1.5. дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; 
п. 2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; 
п. 2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну... і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 
п. 10.1. перед початком руху... водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 
п. 16.3. у разі необхідності надання переваги в русі... водій повинен зупинити транспортний засіб... перед краєм перехрещуваної проїзної частини; 
п. 16.11. на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються... по головній дорозі. 
Знак 2.1 «Дати дорогу». Водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі. 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди та порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, велосипедистка ОСОБА_10 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів заочеревинного простору та малого тазу із розривом сечового міхура та його гемотампонадою (400 мл), забоєм правої нирки, що в сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент їх спричинення, а в цьому випадку, що призвели до смерті, а також тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці м`яких тканин лоба, синця на передній поверхні лівої гомілки, що за своїм характером відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості по відношенню до живої людини та в причинному зв`язку з настанням смерті не знаходяться. 
Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_4 знаходиться у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.
Вказаними вище діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, щиро розкаявся й підтвердив обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення ним інкримінованого органом досудового розслідування правопорушення, викладені в обвинувальному акті. Вказав, що дійсно 09.12.2025 здійснив наїзд на велосипедистку, завдану шкоду потерпілій стороні відшкодував у повному обсязі.
Враховуючи показання обвинуваченого, а також те, що він не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість надалі оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченого та даних, які характеризують його особу, при цьому інші учасники процесу проти цього не заперечували.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» та «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, з погляду належності та допустимості, суд доходить висновку про те, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду, а кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України є правильною.
При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, обставини його вчинення, особу винного, який є неповнолітнім, раніше не судимий, характеризується позитивно за місцем проживання та навчання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та добровільне відшкодування завданого збитку. 
Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.
Суд також враховує позицію потерпілої ОСОБА_11 , яка у поданій суду заяві зазначила, що будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, оскільки завдана шкода відшкодована повністю. Також потерпіла просила суд при призначенні покарання ОСОБА_4 суворо його не карати та не призначати покарання, пов`язане з реальним позбавленням волі.
Також суд враховує досудову доповідь органу пробації, згідно якої ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення – низький. Органом пробації зроблено висновок про можливість виправлення неповнолітнього без ізоляцій від суспільства.
З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку про необхідність призначення покарання в межах в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України та з урахуванням ст.ст. 69-1, 102 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки. Призначене додаткове покарання є необхідним заходом безпеки та адекватною відповіддю держави на виявлену обвинуваченим безвідповідальність. 
Враховуючи вказані вище дані про особу винного, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання, а тому доходить висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України. Суд вважає, що встановлення іспитового строку тривалістю 2 роки будедостатнім для того, щоб обвинувачений довів своє виправлення, та покладає на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 8022,60 грн. 
Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України. 
Арешт, накладений ухвалами Шепетівського міськрйонного суду від 16.12.2025 (справа № 688/6240/25) на автомобіль «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед «Retro 19» – скасувати.
Цивільний позов не заявлявся. 
Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання відсутні.
Керуючись наведеним, ст. 100, 370, 374, 376 КПК України суд,
у х в а л и в:
ОСОБА_4  визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити  ОСОБА_4  від відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ч. ч 1, 3 ст. 76 КК України покласти на  ОСОБА_4  такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 
- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі із застосуванням звільнення від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України обчислювати з дня проголошення вироку.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 КК України, строк додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Речові докази: 
-автомобіль «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_6 ; 
-велосипед марки «Retro 19» - повернути потерпілій  ОСОБА_11 ; 
-DVD-R диск - залишити в матеріалах справи.

Арешт, накладений ухвалами Шепетівського міськрйонного суду від 16.12.2025 (справа № 688/6240/25) на автомобіль «Volkswagen Golf», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та велосипед «Retro 19» - скасувати

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати в сумі 8022,60 грн.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Хмельницького апеляційного суду через Полонський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя  ОСОБА_12