РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2026 року 	м. Рівне	Справа №460/1687/26	

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративної справи за позовом:
 	ОСОБА_1 	
до	Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради, Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи 	
 	про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій,	
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі – ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України», відповідач-1), Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (далі – КНП «Сарненська ЦРЛ», відповідач-2), Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи (далі – Рівненський ОЦ МСЕ, відповідач-3), у якому просить:
визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи №ОР-692 від 26.06.2025;
визнати протиправним та скасувати рішення Експертної команди КНП «Сарненська ЦРЛ» №210/25/169/Р від 10.02.2025;
визнати протиправним та скасувати рішення Рівненського ОЦ МСЕ від 25.10.2024;
зобов`язати Центр оцінювання функціонального стану особи провести повторний розгляд скарги;
зобов`язати відповідача при повторному розгляді врахувати сукупність усіх діагнозів та актуальний стан здоров`я позивача на момент нового розгляду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.02.2025 експертною командою з оцінювання функціонального стану особи було прийнято рішення №210/25/169/P по оскарженню рішень Рівненської обласної МСЕК №1, яким позивачу відмовлено у встановленні групи інвалідності. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, 24.02.2025 позивач подав скаргу до Центру оцінювання функціонального стану особи, функції якого покладені на ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України». 26.06.2025 за результатами розгляду скарги ЦОФСО прийнято рішення за №ОР-692, яким скаргу залишено без задоволення. Позивач вважає, що його скарга від 24.02.2025 була розглянута відповідачем-1 з порушенням положень Закону України «Про адміністративну процедуру». Крім того, покликаючись до змісту медичних документів щодо стану його здоров`я, позивач зазначає про наявність підстав для встановлення йому групи інвалідності, однак відповідачами вони не були належним чином враховані. З цих підстав вважає спірні рішення протиправними та такими, що підлягають скасуванню. 
Ухвалою від 05.02.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, позивачу поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з цим позовом та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено строк для подання відповідачами відзиву, а позивачем – відповіді на відзив.
Відповідач-1 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що наприкінці 2024 року Урядом України прийнято рішення про проведення державної реформи МСЕК, у зв`язку з чим прийнята низка нормативно-правових актів, якими запроваджена нова система оцінювання повсякденного функціонування особи (впроваджена з 01.01.2025). Так, наказом МОЗ України від 26.10.2024 № 1809 було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України». Покликаючись до положень Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338, відповідач-1 зазначив, що з метою уточнення ступеня функціональних порушень та обмеження життєдіяльності для подальшого прийняття експертного рішення в межах чинного законодавства, Центром оцінювання функціонального стану особи було здійснено розгляд скарги позивача від 24.02.2025, тобто відповідачем-1 не допущено протиправної бездіяльності щодо розгляду та прийняття рішення за поданою скаргою. За результатами розгляду скарги, на підставі детального вивчення представленої медичної документації експертна комісія дійшла висновку, що наявні у пацієнта патологічні зміни, а саме: остеохондроз, поперековокрижовий спондильоз, спондилоартроз, патологія міжхребцевих дисків на рівні L4-L5, стан після оперативного лікування (28.02.2024) - дискектомія L4-L5, гемілямінектомія L4-L5, радикулопатія L5-81 зліва, які супроводжуються вираженим стійким тривалим больовим, м`язово-тонічним та корінцевим синдромами, а також порушенням статико-динамічних функцій хребта; супутні захворювання (гіпертонічна хвороба 1 стадії, 1 ступеня, ПМК І ступеня, СН стадії В зі збереженою ФВ ЛШ (61%), XCH 0 стадії) обумовлюють легкий ступінь обмеження до пересування, при збереженні здатності до самообслуговування та трудової діяльності. Наявна патологія, попри наявні порушення, не досягає ступеня вираженості, який би відповідав критеріям встановлення групи інвалідності згідно з Порядком проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338. Таким чином, команда експертів сформувала рішення про підтвердження оскаржуваного рішення. Результати розгляду скарги позивача на рішення експертної команди були оформлені у вигляді протоколу розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 26.06.2025 № ОР-692; рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 26.06.2025 № ОР-692. Відповідач-1 зауважив, що питання встановлення або не встановлення особі інвалідності відноситься виключно до компетенції спеціалізованих установ в медичній сфері, які наділені відповідними повноваженнями та приймають рішення на підставі результатів повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, дослідження інших обставин, які спричиняють обмеження життєдіяльності. При цьому, за результатами розгляду скарги позивача експертною командою ЦОФСО не скасоване попереднє рішення експертної команди, а нове рішення за результатами оцінювання не приймалося. Відповідач-1 вважає, що при прийнятті спірного рішення діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
У поданій відповіді на відзив відповідача-1 позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.
Відповідач-2 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов: стійкі порушення функцій організму - хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування; обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності; необхідність вжиття заходів соціального захисту - особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах. При прийнятті рішення про відмову у встановлені групи інвалідності ЕКОПФО встановила, що у позивача наявна патологія опорно-рухового апарату з незначним порушенням статико-динамічної функції, однак дана патологія жодним чином не впливає на здатність позивача здійснювати основні життєві активності. Встановлене порушення функцій організму не підпадає під Критерії, встановлені постановою КМУ №1338 від 15.11.2024. При проведенні оцінювання повсякденного функціонування позивача у ЕКОПФО КНП «Сарненська ЦРЛ» були відсутні дані, зазначені в пункті 8 Критеріїв, при одночасній наявності яких ЕКОПФО має право встановити групу інвалідності особі, що обстежується. Не погоджуючись із зазначеним рішенням, 24.02.2025 позивач подав скаргу до Центру оцінювання функціонального стану особи (далі — ЦОФСО), функції якого покладені на ДУ "УкрДерж НДІ МСПІ МОЗ України". За результатами розгляду скарги ЦОФСО 26.06.2025 було прийнято рішення №ОР-692, яким скаргу залишено без задоволення. Відтак, різними комісіями лікарів встановлено, що позивач має порушення функцій організму, проте дані порушення не є достатніми для встановлення групи інвалідності. Зазначає, що наданий позивачем наказ ФОП ОСОБА_2 від 22.10.2024 №4 «Про встановлення неповного робочого часу» жодним чином не підтверджує неможливість здійснення позивачем професійної діяльності на посаді «інженер з комп`ютерних систем», а може свідчити лише про домовленість між працівником та роботодавцем про регулювання трудових відносин. Відповідач-2 вважає, що при прийнятті спірного рішення він діяв в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
У поданій відповіді на відзив відповідача-2 позивач підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.
Відповідач-3 відзиву на позов не подавав. 
Ухвалою суду від 13.05.2026 продовжено відповідачу-1 процесуальний строк для подання відзиву, встановлений ухвалою від 05.02.2026. 
З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив та врахував такі обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює у ФОП ОСОБА_2 на посаді інженер з комп`ютерних систем та відповідно до наказу від 22.10.2024 №4 з 23.10.2024 йому встановлено неповний робочий час тривалістю 4 години […] та оплатою праці пропорційно відпрацьованому часу (а.с. 10).
14.10.2024 Лікарсько-консультативною комісією КНП «Сарненська ЦРЛ» ОСОБА_1 видано направлення на МСЕК №1143 у зв`язку з наявністю ознак інвалідності (а.с.28-31).
В акті огляду Костопільської міжрайонної МСЕК від 22.10.2024 №202 зазначено, що направлення на МСЕК необґрунтоване; ОСОБА_1 не визнано особою з інвалідністю (а.с. 32-39).
Листами від 25.10.2024 №480/05-31/24 та від 06.11.2024 №611/05-31/24 Рівненська обласна МСЕК №1 повідомила голові Костопільської міжрайонної МСЕК, що на засіданні комісії з оглядом та заочно розглянуто медико-експертну справу ОСОБА_1 . За результатами ретельного вивчення медико-експертної документації, за наявною патологією, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317, наказу МОЗ України від 05.09.2011 № 561 Рівненська обласна МСЕК № 1 рекомендує: ОСОБА_1 особою з інвалідністю не визнано, обмеження по лінії ЛКК (а.с. 42-43).
Відповідно до висновку Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю МОЗ України від 21.01.2025 № 144, скерованого до Департаменту охорони здоров`я Рівненської ОВА, заключення по справі № 7171, встановлено, що ОСОБА_1 знаходився на обстеження з 09.12 по 17.12.2024. Основний діагноз: Розповсюджений остеохондроз хребта; стан після (28.02.2024) - геміламінектомії L4-L5 зліва, дискетомії L4, радикулолізу L5 з екструзіями С5-С6, С6-С7, L4-L5, протрузіями м/х дисків з легким больовим синдромом, чутливі розлади з ПФХ І ст. Гіпертонічна хвороба І ст., І ступінь, ризик ССУ ІІ. Пролапс МК І ст. СН стадія В зі збереженою ФВ ЛШ (61%), ХСН 0 ст.
Висновок: Гр. ОСОБА_1 , 1991 р.н., інженер з комп`ютерних систем, працює на неповний робочий день. Загальний стаж роботи 7 років. В 2024 році вперше звернувся на МСЕК. 25.06.2024 міжрайонна МСЕК особою з інвалідністю не визнала. 19.07.2024 обласна МСЕК № 1 рішення підтвердила. 22.10.2024 міжрайонна МСЕК особою з інвалідністю не визнала. 25.10.2024 з оглядом та 06.11.2024 повторно в заочному порядку - обласна МСЕК № 1 особою з інвалідністю не визнала.
Наявна у гр. ОСОБА_1 патологія опорно-рухового апарату призводить до легкого порушення статико-динамічної функції, обмеження здатності до самообслуговування 0-І ст., трудової діяльності 0-І ст., пересування 0-І ст. Потребує обмеження лінії по ЛКК. При прогресуванні обмежень життєдіяльності рекомендоване повторне звернення для оцінювання повсякденного функціонування особи (а.с. 40-41).
Відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 10.02.2025 №210/25/169/Р Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради, пункт 16 "Обґрунтування рішення експертної команди за результатами оцінювання": Згідно критеріїв постанови 1338 від 15.11.2024 після обстеження (очно, в закладі охорони здоров`я) пацієнта ОСОБА_1 встановлено наявність у нього нормальної здатності легкого ступеню порушення здатності до пересування, трудової діяльності, нормальної здатності по всіх інших критеріях оцінювання життєдіяльності та враховуючи заключення МОЗУ Науково-дослідний інститут реабілітації осіб з інвалідністю № 144 від 21.01.2025, що у пацієнта наявна патологія опорно-рухового апарату з незначним порушенням статико-динамічної функції, хворому не встановлюється група інвалідності (а.с. 80-83).
Не погоджуючись з рішенням Експертної команди з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Сарненська ЦРЛ» позивач 24.02.2025 оскаржив його до Центру оцінювання функціонального стану особи, функції якого покладені на ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» (а.с. 135-141).
Рішенням від 26.06.2025 №ОР-692 Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії (м. Дніпро) команда експертів на підставі детального вивчення представленої медичної документації ОСОБА_1 підтвердила оскаржуване рішення від 10.02.2025 №210/25/169/Р (а.с. 84-86).
Вважаючи рішення відповідача-3 від 25.10.2025, відповідача-2 від 10.02.2025 №210/25/169/Р та відповідача-1 від 26.06.2025 №ОР-692 протиправними, а свої права порушеними, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» від 21.03.1991 №875-ХІІ (далі - Закон №875-ХІІ).
Відповідно до частини першої статті 2 Закону №875-ХІІ особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону №875-ХІІ інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На підставі частини другої статті 6 Закону №875-ХІІ особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06.10.2015 №2961-IV (далі - Закон №2961-IV).
За визначенням, наведеним в абзаці 4 частини першої статті 1 Закону №2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
При вирішенні цієї справи суд враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17.03.2020 у справі №240/7133/19, від 25.09.2018 у справі №804/800/16 та від 26.09.2018 у справі №817/820/16, відповідно до яких суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Верховний Суд у постанові від 20.02.2026 у справі № 280/4630/25 зауважив, що оцінювання функціонування особи є комплексною процедурою, де суд не може підміняти спеціалізований орган у визначенні медичних діагнозів. Водночас принцип «належного урядування» зобов`язує Центр оцінювання не просто констатувати зміну строку інвалідності, а навести у рішенні чіткі мотиви порівняно з попереднім безстроковим висновком МСЕК. Відсутність таких мотивів може бути ознакою порушення вимог щодо обґрунтованості адміністративного акта (ч. 2 ст. 2 КАС України).
Передумовою виникнення спірних правовідносин стало введення Указом Президента України від 22.10.2024 №732/2024 в дію Рішення Ради національної безпеки і оборони України від 22.10.2024 «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі - Рішення РНБО), яким рекомендовано Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.
Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО делеговано Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочі групи із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.
Вказане рішення ухвалене в умовах воєнного стану України з метою захисту національної безпеки.
На виконання Рішення РНБО Кабінет Міністрів України прийняв постанови «Про внесення зміни до пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу» від 25.10.2024 №1207 та «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року №1317» від 08.11.2024 №1276, якими вніс зміни до постанови Кабінету Міністрів України «Питання медико-соціальної експертизи» від 03.12.2009 №1317.
Згідно з пунктом 4 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317 (далі - Положення №1317) з урахуванням змін, внесених зазначеними вище постановами Уряду України, МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.
На виконання Рішення РНБО наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» від 26.10.2024 №1809:
- права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ покладено на відповідача у справі з дати підписання наказу. Затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ (далі - Положення №1809);
- зазначено, що виконуючій обов`язки державного закладу «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України» (Валентині Зражевській) протягом двох робочих днів з дати підписання цього наказу забезпечити передачу медико-експертних справ, скарг та документів, які пов`язані з виконанням повноважень Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» згідно з актом приймання-передачі;
- в процесі передачі медико-експертних справ та скарг відображати їх черговість для подальшого розгляду з урахування реєстрації в державному закладі «Центральна медико-соціальна експертна комісія Міністерства охорони здоров`я України».
Відповідно до пунктів 1, 2 Положення №1809 Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ утворюється Міністерством охорони здоров`я України. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики.
15.11.2024 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (далі - Постанова №1338) (положення якої в повному обсязі набули чинності з 01.01.2025), якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі – Порядок №1338); Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.
Абзацами 3 та 7 пункту 3 Постанови №1338 установлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31.12.2024. Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.
Відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 №267 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2020 №90), Міністерством охорони здоров`я України прийнято наказ «Про покладання прав та обов`язків Центру оцінювання функціонального стану особи» від 03.12.2024 №2022, яким:
1) Права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи покладено на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ 03191673).
2) Затверджено Положення про Центр оцінювання функціонального стану особи (далі - Положення №2022).
3) Визнано таким, що втратив чинність, Наказ Міністерства охорони здоров`я «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» України від 26.10.2024 №1809 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2024 №1900).
Абзацом другим пункту 8 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи встановлено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих експертними командами або медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду - стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду; за результатами моніторингу проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідно до пункту 18 Положення №2022 Центр оцінювання має право:
- одержувати від державних органів, закладів охорони здоров`я, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і виду їх діяльності відомості, необхідні для роботи експертних команд Центру оцінювання;
- направляти особу, що звертається для встановлення інвалідності, до закладів охорони здоров`я для проведення додаткового медичного обстеження з метою уточнення діагнозу і призначення відповідного лікування;
- залучати до роботи Центру оцінювання лікарів закладів охорони здоров`я державної форми власності, за їх згодою;
- допускати за письмовою заявою особи, що звертається для встановлення інвалідності, уповноваженого представника особи на розгляд експертної команди Центру оцінювання;
- розглядати скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року №1338, та відповідних клопотань особи.
Суд бере до уваги положення статті 25 Закону №2073-IX, якою врегульовано питання адміністративного правонаступництва. Передача повноважень від Центральної медико-соціальної експертної комісії до державної установи, визначеної наказом МОЗ №2022 як Центр оцінювання функціонального стану особи, свідчить про повний перехід компетенції у відповідній сфері.
Відповідно до частини другої статті 25 Закону №2073-IX правонаступник продовжує здійснення функцій і повноважень попереднього органу у межах та спосіб, встановлених законодавством. Такий перехід охоплює не лише реалізацію наданих прав, а й виконання обов`язків щодо забезпечення законності раніше прийнятих індивідуальних актів шляхом застосування передбачених спеціальним нормативним регулюванням механізмів перевірки та контролю.
Таким чином, з 26.10.2024 на відповідача-1 було покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ України, а з 03.12.2024 на відповідача-1 покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи.
Відповідно до п. 14 Порядку №1338 оцінювання проводиться з використанням електронної системи після початку її функціонування та електронної системи охорони здоров`я.
У разі відсутності технічної можливості використовувати електронну систему, інформація про яку оприлюднюється на офіційному веб-сайті МОЗ, розгляд справ здійснюється із застосуванням паперового документообігу з урахуванням таких особливостей:
направлення на оцінювання, протоколи розгляду експертною командою та рішення експертної команди оформлюються в паперовій формі. Форми зазначених документів затверджуються МОЗ;
направлення на оцінювання власноручно підписується лікарем, який направив на оцінювання, та скріплюється печаткою закладу охорони здоров`я (за наявності), в якому працює такий лікар;
протоколи розгляду експертною командою та рішення експертної команди власноручно підписуються усіма членами експертної команди та скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (за наявності), на базі якого функціонує відповідна експертна команда;
рішення експертної команди та зазначені документи підлягають внесенню до електронної системи не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після появи технічної можливості.
За результатами проведення оцінювання експертна команда приймає рішення щодо встановлення чи невстановлення інвалідності, фіксації причин та часу її настання відповідно до документів (п. 40 Положення №1338).
За змістом п. 17 Порядку № 1338 оцінювання проводиться за електронним направленням, що сформоване в електронній системі, у том числі, лікуючим лікарем з надання первинної медичної допомоги, лікуючим лікарем з надання спеціалізованої медичної допомоги після проведення необхідних діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності ознак, що відповідають Критеріям направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи».
Як встановлено судом, відповідно до Порядку № 1338 позивача було направлено лікуючим лікарем для проведення оцінювання повсякденного функціонування згідно з направленням від 05.02.2025 за № c6cb5f5c046080ecc83-d8b5-464f-93eb.
Мета направлення позивача на оцінювання: встановлення інвалідності; зміни причини інвалідності; закінчення строку, на який встановлено інвалідність; повторного оцінювання у разі настання змін у стані здоров`я; визначення потреби в постійному догляді та інших соціальних послугах.
Пунктом 21 Порядку № 1338 передбачено, що до електронного направлення додаються електронні копії оригіналів, у тому числі, медичних документів, що стосуються захворювання чи стану здоров`я, відповідно до якого особу направлено на проведення оцінювання.
Як вбачається зі сканованих копій оригіналів медичної документації (виписок, знімків, консультативних висновків), які слугували підставою для направлення позивача до Експертної команди з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у позивача наявна патологія опорно-рухового апарату, яка призводить до легкого порушення статико-динамічної функції, обмеження здатності до самообслуговування 0-1 ст., трудової діяльності 0-1 ст., пересування 0-1 ст. 
Відповідно до пункту 31 Порядку № 1338 під час розгляду справи члени експертної команди досліджують всі надані документи, а також відповідні медичні записи, що підтверджують стан здоров`я особи, щодо якої проводиться оцінювання, що містяться в електронній системі охорони здоров`я.
За змістом п. 43 Порядку № 1338 інформація про результати оцінювання вважається внесеною до електронної системи з моменту наповнення рішення, прийнятого експертною командою за результатами проведення оцінювання, інформацією, визначеною законодавством, та підписання такого рішення головуючими та членами експертних команд.
Згідно з п. 53 Порядку № 1338 після проведення оцінювання, прийняття та підписання в електронній системі рішення експертної команди на адресу електронної пошти особи, яка проходила оцінювання, надсилається витяг із рішення, що формується в електронній системі у зв`язку з прийнятим рішенням, та рекомендації у зв`язку з прийнятим рішенням, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (у разі встановлення інвалідності). У разі відсутності електронної пошти зазначені документи надсилаються протягом п`яти календарних днів засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Суд зауважує, що при прийнятті рішення про встановлення (або відмову у встановленні) групи інвалідності експертна команда користується Критеріями встановлення інвалідності, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2024 № 1338 (далі – Критерії).
Відповідно до п. 4 Розділу «Класифікація основних видів порушення функцій» Критеріїв до основних видів порушення функцій та структур організму людини, які визначаються під час оцінювання повсякденного функціонування особи, належать:
1) порушення психічних функцій (сприйняття, уваги, пам`яті, мислення, мови, емоцій, волі); 
2) порушення сенсорних функцій (зору, слуху, нюху, дотику, больової, температурної та інших видів чутливості);
3) порушення статодинамічних функцій (голови, тулуба, кінцівок, рухливих функцій, статики, координації руху);
4) порушення функції кровообігу, дихання, травлення, виділення, обміну речовин та енергії, внутрішньої секреції, імунітету тощо;
5) мовні порушення (не обумовлені психічними розладами), порушення голосоутворення, форми мови - порушення усної (ринолалія, дизартрія, заїкання, алалія, афазія) та письмової (дисграфія, дислексія), вербальної та невербальної мови;
6) порушення, які викликають спотворення (деформація обличчя, голови, тулуба, кінцівок, які призводять до зовнішнього спотворення, аномальні дефекти травного, сечовидільного, дихального трактів, порушення розмірів тулуба).
У пункті 5 Критеріїв зазначено, що ступінь обмеження життєдіяльності визначається як величина відхилення від нормальної функціональності особи, що впливає на її здатність здійснювати основні життєві активності. Таке визначення базується на об`єктивних критеріях, що включають функціональні, соціальні та психологічні аспекти.
Виділяються чотири основні ступені обмеження життєдіяльності: 
легкий ступінь обмеження - особа має незначні труднощі у виконанні деяких повсякденних завдань, але здатна справлятися з основними функціями без сторонньої допомоги;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа має помітні труднощі у виконанні повсякденних завдань, таких як навчання, робота, спілкування, орієнтація, контроль за поведінкою, пересування та самообслуговування;
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа стикається з істотними труднощами у виконанні більшості основних активностей, що може включати значні обмеження у навчанні, роботі, спілкуванні та самообслуговуванні, які вимагають регулярної допомоги або спеціальних заходів для покращення якості життя;
значний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа має серйозні порушення функцій органів і систем, що призводять до неможливості або істотного зниження здатності виконувати основні життєві функції, що супроводжується потребою в сторонній допомозі для забезпечення базових потреб, таких як догляд, харчування та пересування.
До критеріїв життєдіяльності людини належать: здатність до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності.
Здатність до пересування - можливість ефективно пересуватися у своєму оточенні (ходити, бігати, долати перепони, користуватися особистим та громадським транспортом), зокрема з використанням допоміжних засобів реабілітації.
До параметрів оцінки здатності пересування належать: характер ходьби, темп пересування, відстань, яку долає хворий, здатність самостійно користуватись транспортом, потреба у допомозі інших осіб під час пересування, зокрема з використанням допоміжних засобів реабілітації.
Існують такі ступені обмеження здатності до пересування: 
нормальна здатність до пересування (відсутність обмеження) - особа здатна пересуватися без обмежень: ходити, бігати, долати перепони, користуватися особистим та громадським транспортом. Показниками оцінки є темп пересування понад 100 метрів на хвилину та більше, здатність долати 500 метрів та більше без втоми, результат виконання шестихвилинного тесту ходьби - понад 500 метрів;
легкий ступінь обмеження - особа може пересуватися з незначними труднощами, такими як незначне уповільнення темпу або потреба в коротких перервах на довгих відстанях. Особи з легким обмеженням можуть самостійно користуватися особистим та громадським транспортом, але іноді потребують допомоги. Показниками оцінки є темп пересування 60-100 метрів на хвилину, здатність долати 200-500 метрів із можливими перервами, результат виконання шестихвилинного тесту ходьби - 300-500 метрів;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа може пересуватися, але з деякими труднощами, це може включати повільніший темп, потребу в коротких перервах на довгих відстанях або невеликі труднощі під час долання перепон. Вони можуть самостійно користуватися особистим та громадським транспортом, але іноді потребують допомоги. Показниками оцінки є темп пересування 20-59 метрів на хвилину, здатність долати до 200 метрів лише з допомогою (палиці, ходунків або інших допоміжних засобів реабілітації), результат виконання шестихвилинного тесту ходьби -100-300 метрів;
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа має значні труднощі під час пересування, наприклад, може ходити лише на короткі відстані або потребувати допомоги під час використання сходів. Темп пересування повільний, можливість користуватися особистим та громадським транспортом суттєво обмежена і особа може потребувати регулярної допомоги інших. Показниками оцінки є темп пересування 20-59 метрів на хвилину, здатність подолати до 150 метрів лише з допомогою (палиці, ходунків або інших допоміжних засобів реабілітації), результат виконання шестихвилинного тесту ходьби 100-300 метрів;
значний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа не здатна пересуватися, або здатна з серйозними обмеженнями чи в певних умовах, наприклад, за допомогою інвалідного візка. Характер ходьби може бути нестабільним, темп - дуже повільним або взагалі відсутнім. Здатність самостійно користуватися транспортом відсутня і особа потребує постійної допомоги. Показниками оцінки є практично відсутній темп пересування (0-20 метрів на хвилину), здатність долати менше 100 метрів лише із сторонньою допомогою або крісла колісного, результат виконання шестихвилинного тесту ходьби - менше 100 метрів або неможливість виконання тесту без сторонньої допомоги.
Здатність до самообслуговування - можливість ефективно виконувати соціально-побутові функції і задовольняти потреби без допомоги інших осіб.
Параметром оцінки здатності до самообслуговування є інтервал часу, через який виникає потреба в допомозі, та обсяг дій, які особа здатна виконувати щодо самообслуговування.
Існують такі ступені обмеження здатності до самообслуговування: 
нормальна здатність до самообслуговування (відсутність обмеження) - особа здатна до самообслуговування без будь-якої допомоги інших, включаючи особисту гігієну, приготування їжі, одягання та інші щоденні завдання;
легкий ступінь обмеження - особа потребує допомоги від одного до кількох разів на тиждень для виконання деяких завдань самообслуговування, наприклад, приготування їжі або нагадування про прийом лікарських засобів;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа потребує використання допоміжних засобів, регулярної допомоги один чи кілька разів на день для виконання окремих завдань, пов`язаних з особистою гігієною, одяганням, приготуванням їжі або іншими щоденними активностями, що може передбачати підтримку у плануванні дій або безпосередню допомогу;
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа потребує допомоги в самообслуговуванні приблизно кожні 30-60 хвилин протягом дня та використання допоміжних засобів. Допомога зосереджена на виконанні базових щоденних завдань, таких як харчування, прийом ліків та пересування; 
значний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа не здатна до самообслуговування або потребує постійної допомоги протягом дня у більшості видів діяльності через серйозні обмеження у здатності до самообслуговування, що може включати повну залежність від сторонньої допомоги для виконання основних завдань.
Здатність до трудової діяльності - сукупність фізичних, соціальних та психологічних можливостей людини, яка визначається станом здоров`я, що дає змогу їй займатися різного виду трудовою діяльністю.
Професійна працездатність - здатність людини якісно виконувати роботу, що передбачена конкретною професією, яка дає змогу реалізувати трудову зайнятість у певній сфері виробництва відповідно до вимог змісту і обсягу виробничого навантаження, встановленого режиму роботи та умов виробничого середовища. 
Параметри оцінки - збереження або втрата професійної здатності, можливість трудової діяльності за іншою професією, яка за кваліфікацією дорівнює попередній, оцінка допустимого обсягу роботи у своїй професії і посаді, можливість трудової зайнятості в звичайних або спеціально створених умовах.
Існують такі ступені обмеження здатності до трудової діяльності:
нормальна здатність до трудової діяльності - особа здатна виконувати всі види трудової діяльності без жодних обмежень, вона має можливість працювати на рівні, що відповідає її професійній підготовці та кваліфікації;
легкий ступінь обмеження - особа має знижену здатність виконувати деякі види діяльності, проте особа здатна виконувати основні обов`язки за допомогою незначних адаптацій або підтримки;
помірний ступінь обмеження (1 ступінь) - особа має частково втрачену можливість для повноцінної трудової діяльності, що може включати: втрату професії або значне обмеження кваліфікації, зменшення обсягу професійної трудової діяльності більше ніж на 25 відсотків, значні труднощі в набутті професії або працевлаштуванні, особливо для осіб, що раніше не працювали;
виражений ступінь обмеження (2 ступінь) - особа може бути не здатна до провадження окремих видів трудової діяльності або до трудової діяльності взагалі, або здатна провадити різні види трудової діяльності шляхом створення відповідних умов праці із забезпеченням допоміжними засобами реабілітації та додатковим облаштуванням робочого місця, здійснення реабілітаційних заходів;
серйозний ступінь обмеження (3 ступінь) - особа не здатна до трудової діяльності взагалі або здатна провадити окремі види трудової діяльності за умови їх забезпечення допоміжними засобами реабілітації та додатковим облаштуванням робочого місця, здійснення реабілітаційних заходів, зокрема вдома.
Підставою для визнання особи особою з інвалідністю є одночасна наявність таких обов`язкових умов:
стійкі порушення функцій організму - хвороба триває не менше 12 місяців, або очікується, що вона триватиме щонайменше 12 місяців або призведе до смерті особи, а також існують мінімальні шанси на значне покращення стану навіть за умов застосування найкращого доступного лікування;
обмеження життєдіяльності - особа має помірний (1 ступінь), виражений (2 ступінь) або значний (3 ступінь) ступінь обмеження здатності до самообслуговування, пересування, орієнтації, контролю своєї поведінки, спілкування, навчання, виконання трудової діяльності;
необхідність вжиття заходів соціального захисту - особа має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах.
Як встановлено судом, під час проведення оцінювання повсякденного функціонування позивача Експертна команда з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Сарненська ЦРЛ», оглянувши додані до направлення від 05.02.2025 за № c6cb5f5c046080ecc83-d8b5-464f-93eb медичні документи, та під час очного огляду позивача, оцінивши стан пацієнта, сформувала рішення, де відобразила відомості щодо результатів огляду та оцінювання.
На виконання згаданого пункту 53 позивач отримав витяг з рішення експертної команди з оцінювання №210/25/169/Р від 10.02.2025 (а.с. 80-83), згідно з яким після обстеження позивача не встановлено підстав для визнання його особою з інвалідністю, а також підстав для встановлення ступеня втрати професійної працездатності.
Обґрунтування рішення експертної команди за результатами оцінювання позивача: «Згідно критеріїв постанови 1338 від 15.11.2024 після обстеження пацієнта встановлено наявність у нього нормальної здатності легкого ступеню порушення здатності до пересування, трудової діяльності, нормальної здатності по всіх іншим критеріям оцінювання життєдіяльності та враховуючи заключення МОЗУ Науково-дослідний інститут реабілітації осіб з інвалідністю №144 від 21.01.2025, що у пацієнта наявна патологія опорно-рухового апарату з незначним порушенням статико-динамічної функції хворому не встановлюється група інвалідності».
Таким чином, під час проведення оцінювання експертною командою не встановлено наявності підстав, наведених у Критріях, для встановлення позивачу групи інвалідності, чи ступеня втрати професійної працездатності.
Не погоджуючись з рішенням Експертної команди з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Сарненська ЦРЛ», позивач 24.02.2025 оскаржив його до Центру оцінювання функціонального стану особи (а.с. 135-141).
За результатами розгляду скарги, на підставі детального вивчення представленої медичної документації, експертна комісія дійшла висновку, що наявні у пацієнта патологічні зміни, а саме: остеохондроз, поперековокрижовий спондильоз, спондилоартроз, патологія міжхребцевих дисків на рівні L4-L5, стан після оперативного лікування (28.02.2024) — дискектомія L4-L5, гемілямінектомія L4-L5, радикулопатія L5-81 зліва, які супроводжуються вираженим стійким тривалим больовим, м`язово-тонічним та корінцевим синдромами, а також порушенням статико-динамічних функцій хребта; супутні захворювання (гіпертонічна хвороба 1 стадії, 1 ступеня, ПМК І ступеня, СН стадії В зі збереженою ФВ ЛШ (61%), XCH 0 стадії) обумовлюють легкий ступінь обмеження до пересування, при збереженні здатності до самообслуговування та трудової діяльності. Наявна патологія, попри наявні порушення, не досягає ступеня вираженості, який би відповідав критеріям встановлення групи інвалідності згідно з постановою Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024. 
Таким чином, команда експертів сформувала рішення від 26.06.2025 №ОР-692 (а.с. 84-86) про підтвердження рішення Експертної команди з проведення оцінювання повсякденного функціонування особи КНП «Сарненська ЦРЛ» від 10.02.2025 №210/25/169/Р.
Позивач, обґрунтовуючи протиправність рішення від 26.06.2025 №ОР-692, доводить, що таке рішення прийняте з порушенням положень Закону України «Про адміністративну процедуру», а саме: строків розгляду скарги, строку надсилання рішення, а також його права на участь у адміністративному провадженні.
Оцінюючи вказані аргументи позивача, суд враховує таке.
Частиною другою статті 6 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" визначено, що особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України "Про адміністративну процедуру" з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Водночас, пунктом 57 Порядку №1338 визначено, що рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку.
Згідно з п. 68 Порядку №1338 Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг: вивчає рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності); заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника) (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника); за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.
За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про: підтвердження оскарженого рішення; скасування оскарженого рішення; формування нового рішення щодо результату оцінювання.
Рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи формується засобами електронної системи. На рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи усіма її членами накладаються кваліфіковані електронні підписи або удосконалені електронні підписи, що базуються на кваліфікованих сертифікатах електронного підпису.
Не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів з дня прийняття рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи, зокрема, у разі подання скарги в паперовій формі - Центр оцінювання функціонального стану особи надсилає витяг з такого рішення рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) скаржника (його уповноваженого представника), зазначену у відповідній скарзі.
Зі змісту спірного рішення Центру оцінювання функціонального стану особи від 26.06.2025 №ОР-692 суд встановив, що скарга позивача від 24.02.2025 розглядалася з 20.06.2025 по 23.06.2025 за формою розгляду – заочно.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 67 Порядку № 1338 експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1, та відповідних клопотань особи.
Отже, вибір форми розгляду скарги належить до дискреційних повноважень Центру оцінювання функціонального стану особи.
Статтею 6 Закону України "Про адміністративну процедуру" встановлено умови законності дискреційного повноваження, серед яких - здійснення вибору для досягнення мети, з якою надано повноваження, та відповідність принципам адміністративної процедури. Зокрема, передбачений статтею 14 цього Закону принцип ефективності вимагає від органу організації розгляду справ у простий спосіб з найменшими витратами ресурсів. 
Відповідно до пункту 2 Критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (Додаток 1 до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи) Експертна команда проводить розгляд справи заочно (без особистої участі особи або її уповноваженого представника) за умов, визначених нижче, за винятком випадків, коли особа повідомила про своє бажання бути присутньою на розгляді.
Експертна команда проводить розгляд справи заочно в разі формування направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - направлення на оцінювання) головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії стосовно особи з числа військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту або учасників бойових дій. Вибір очної форми розгляду для такої категорії осіб здійснюється у разі, коли наданих документів недостатньо для прийняття рішення членами експертної команди.
Експертна команда проводить розгляд заочно в разі подання лікуючим лікарем або головою військово-лікарської, медичної (військово-лікарської), лікарсько-експертної комісії направлення на оцінювання експертною командою особи, в якої наявні захворювання, дефекти, необоротні морфологічні стани, порушення функцій органів та систем організму, з наведеного нижче переліку за умови наявності документів, що підтверджують наявність відповідного стану.
Як встановлено судом, в медико-експертній справі позивача зібрані всі медичні документи, які досліджувалися експертною командою. При цьому, інші медичні документи також відсутні в матеріалах судової справи і на їх наявність позивач не вказує.
Також суд враховує, що подана позивачем скарга до Центру оцінювання функціонування стану особи від 24.02.2025 не містить клопотання про його очний розгляд скарги (а.с. 135-141).
За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати необґрунтованим вибір відповідачем-1 заочної форми розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи. Наведені позивачем аргументи такого висновку суду не спростовують.
Згідно з ч. 3 ст. 34 Закону України "Про адміністративну процедуру" строк перегляду справи за скаргою не повинен перевищувати тридцяти календарних днів.
Таким чином, є підставними доводи позивача про те, що скарга була розглянута відповідачем-1 поза межами строку, встановленого ст. 34 Закону України "Про адміністративну процедуру". 
Однак зазначена обставина жодним чином не вплинула на повноту та об`єктивність розгляду скарги та перевірку оскаржуваного рішення експертної команди. Докази протилежного в матеріалах судової справи відсутні. 
Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 87 Закону України "Про адміністративну процедуру" порушення адміністративним органом встановленої законом адміністративної процедури саме по собі не є підставою для визнання адміністративного акта протиправним, якщо таке порушення не вплинуло і не могло вплинути на правильність вирішення справи по суті.
Відтак суд вважає, що саме по собі недодержання окремих процедурних формальностей без встановлення таких наслідків, які вплинули на зміст оскаржуваного рішення, не може бути достатньою підставою для скасування адміністративного акта. 
З урахуванням наведеного, доводи позивача про порушення строку розгляду скарги та строку надсилання рішення не є самостійною та достатньою підставою для скасування рішень відповідача-3 - Рівненського ОЦ МСЕ від 25.10.2025, відповідача-2 - КНП «Сарненська ЦРЛ» від 10.02.2025 №210/25/169/Р та відповідача-1 - ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» від 26.06.2025 №ОР-692 про невизнання позивача особою з інвалідністю.
За сукупністю наведеного, суд доходить висновку, що в межах спірних правовідносин оскаржені позивачем рішення відповідачів відповідають вимогам законності та обґрунтованості, прийняті з урахуванням всіх обставин, а відтак є правомірними. Доводи позивача не спростовують правомірності оскаржених рішень та не дають суду підстав для їх скасування.
Суд зазначає, що в розумінні КАС України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Таким чином, передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога), які у даному випадку відсутні.
Оскільки вимоги позивача щодо зобов`язання Центру оцінювання функціонального стану особи провести повторний розгляд скарги з урахуванням діагнозів, стану здоров`я позивача на момент нового розгляду, - є похідними вимогами, то з урахуванням висновків суду про відсутність підстав для скасування оскаржених рішень, у суду також відсутні підстави для задоволення вимог зобов`язального характеру. 
З огляду на викладене, позов задоволенню не підлягає.
Враховуючи результати судового розгляду справи, судові витрати відповідно до статті 139 КАС України не розподіляються. 
Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В :
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної установа «Український державний науково – дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України», Комунального некомерційного підприємства "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради, Рівненського обласного центру медико-соціальної експертизи про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинення певних дій відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) 
Відповідач - Державна Установа «Український державний науково – дослідний інститут медико – соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (пров. Феодосія Макаревського, 1А, м. Дніпро, Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл., 49005. ЄДРПОУ/РНОКПП 03191673) Відповідач - Комунальне некомерційне підприємство "Сарненська центральна районна лікарня" Сарненської міської ради (вул. Ярослава Мудрого, 3, м. Сарни, Сарненський р-н, Рівненська обл., 34502. ЄДРПОУ/РНОКПП 01999796) Відповідач - Рівненський обласний центр медико-соціальної експертизи (вул. Словацького, буд. 10, м. Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21093490) 
Повний текст рішення складений 19 травня 2026 року.

Суддя       Н.О. Дорошенко