номер провадження справи 33/4/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12.05.2026 Справа № 908/42/26
м.Запоріжжя Запорізької області 

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В. при секретарі судового засідання Мироненко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/42/26
за позовом Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, ідентифікаційний код 42093239)
про стягнення 12850766,16 грн.

за участю представників:
від позивача – Батовська Т.І., довіреність №10/11-30 від 10.11.2025;
від відповідача – Аксарін Р.М., довіреність №8 від 02.01.2026;

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» з позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» про стягнення 12850766,16 грн., з яких 1927574,79 грн. – 3% річних, 10923191,37 грн. - інфляційні втрати. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.12.2024 у справі № 908/1607/24, яке набрало законної сили, стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 123579859,89 грн., інфляційних втрат в розмірі 5792051,81 грн. та 3% річних в розмірі 2719901,35 грн. Після ухвалення цього судового рішення основний борг відповідачем погашено, але з порушенням строків. У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань за договором, враховуючи те, що судовим рішенням стягнуто інфляційні втрати та 3% річних до 22.08.2024 включно, а сума основного боргу станом на 22.08.2024 не була сплачена в повному обсязі, позивач звернувся до господарського суду з даним у даній справі про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 10923191,37 грн. та 3% річних у сумі 1927574,79 грн. на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за період з 23.08.2024 по 09.03.2025 – дату погашення заборгованості.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.01.2026 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.01.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/4/26, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.02.2026 о 10 год. 00 хв. Встановлено відповідачу строк для надання суду обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву з доказами направлення відзиву позивачу у порядку, передбаченому ст.ст. 165, 178 Господарського процесуального кодексу України, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; для надання заперечень на відповідь на відзив з доказами направлення заперечень позивачу - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для надання суду відповіді на відзив на позов, а також доказів направлення відповіді на відзив відповідачу - протягом 5 днів з дня отримання відзиву на позов.
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 12.01.2026 о 17 год. 34 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
28.01.2026 від відповідача надійшла заява про вступ у справу як представника та надання доступу до електронної справи. Також від відповідача надійшло клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву до 02.02.2026.
03.02.2026 від відповідача надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив поновити строк з урахуванням раніше поданого клопотання про продовження строку для подання відзиву, прийняти відзив до розгляду та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.
09.02.2026 від позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач просив задовольнити позовні вимоги.
В судовому засіданні 10.02.2026 був присутній представник відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами – програмно-апаратним комплексом «Акорд». 
Представник відповідача оголосив клопотання про продовження строку для подання відзиву до 02.02.2026. В обґрунтування клопотання відповідач посилався на необхідність часу для опрацювання та перевірки викладеної позивачем інформації з метою підготовки відзиву, а також для залучення профільних структурних підрозділів відповідача, які забезпечують взаємодію з учасниками ринку, супроводжують виконання відповідного договору і беруть участь у процесах розрахунків за послуги з передачі електричної енергії. 
На підставі ч. 2 ст. 119 ГПК України суд задовольнив клопотання відповідача, ухвалив продовжити процесуальний строк для подання відзиву до 02.02.2026.
Представник відповідача повідомив про те, що відповідач отримав відповідь на відзив, заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання з метою подання заперечень на відповідь на відзив.
З метою дотримання принципу рівності сторін та процесуальних прав усіх учасників справи, для надання можливості відповідачу подати свої заперечення на відповідь на відзив, ухвалою суду від 10.02.2026 відкладено підготовче засідання на 03.03.2026 об 11 год. 00 хв.
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 11.02.2026 о 18 год. 21 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
16.02.2026 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
03.03.2026 від відповідача надійшла заява про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат. Також від відповідача надійшла заява про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні, про що надав докази.
03.03.2026 від позивача надійшли заперечення на заяву про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат.
В судовому засіданні 03.03.2026 був присутній представник позивача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.
Представник позивача повідомив про подання заперечень на заяву про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат, просив долучити їх до матеріалів справи.
Суд долучив до матеріалів справи заперечення позивача.
Суд повідомив про надходження від відповідача заяви про відкладення підготовчого засідання у зв`язку із зайнятістю представника відповідача в іншому судовому засіданні.
Представник позивача вирішення цієї заяви залишив на розсуд суду.
Враховуючи подану відповідачем зяву про відкладення підготовчого засідання, ухвалою суду від 03.03.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 10 днів, відкладено підготовче засідання на 17.03.2026 о 12 год. 00 хв.
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 05.03.26 о 17 год. 24 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
17.03.2026 від відповідача надійшла заява про призначення судово-економічної експертизи.
В судовому засіданні 17.03.2026 були присутні представники сторін, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами – програмно-апаратним комплексом «Акорд».
Представник відповідача оголосив клопотання про призначення судово-економічної експертизи.
Суд з`ясовував думку представника позивача з приводу поданого відповідачем клопотання.
Представник позивача заперечив проти задоволення цього клопотання, заявив про намір подати письмові заперечення на клопотання.
Ухвалою суду від 17.03.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 20 днів та відкладено підготовче засідання на 14.04.2026 о 10-30 год. для надання позивачу можливості подати свої письмові заперечення на клопотання відповідача про призначення судово-економічної експертизи. 
Копію ухвали доставлено до електронних кабінетів сторін 19.03.2026 о 16 год. 55 хв., що підтверджується довідками про доставку електронного листа.
31.03.2026 до суду через систему електронний суд надійшла заява від позивача із запереченнями проти призначення комплексної судової економічної експертизи.
В судовому засіданні 14.04.2026 були присутні представники сторін, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.
Представник відповідача підтримав клопотання про призначення судово-економічної експертизи, в обґрунтування зазначив, що позивачем при розрахунку інфляційних втрат була використана формула без заокруглення індексу інфляційних втрат. 
Представник позивача заперечив проти призначення судово-економічної експертизи та просив відмовити в задоволенні клопотання. 
Розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової економічної експертизи, суд відмовив у його задоволенні, оскільки відповідач в поданому клопотанні на вирішення експерта поставлені питання права, що не може бути предметом висновку експерта, та не обґрунтовано дійсну потребу у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування. 
Для визначення правильності розрахунку позивача за вимогами про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, у суду відсутня необхідність наявності спеціальних знань експерта.
Представники сторін повідомили про можливість закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до розгляду по суті. 
Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті. 
Ухвалою від 14.04.2026 закрито підготовче провадження у справі №908/42/26 та призначено справу №908/42/26 до розгляду по суті на 12.05.2026 о 10 год. 30 хв.
В судовому засіданні 12.05.2026 були присутні представники сторін, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.
Представник позивача просив задовольнити позов.
Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, а також врахувати заяву від 03.03.2026, у якій просив суд зменшити розмір заявлених до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат на 95%.
Представник позивача заперечив проти клопотання відповідача про зменшення розміру 3% річних та інфляційних втрат.
В судовому засіданні 12.05.2026 суд проголосив скорочене рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд 

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (далі - позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (далі – відповідач) укладено договір про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0119-02024 (далі – договір). 
До договору неодноразово укладалися додаткові угоди. 
26.12.2022 сторонами до договору укладена додаткова угода, якою договір викладено в новій редакції. 
Згідно з п. 2.1 договору ОСП (оператор системи передачі, позивач) зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору. 
Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі. 
Пунктом 3.1 договору планова та/або фактична вартість послуги визначається на підставі діючого на момент надання послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та/або ставки плати за послуги з передачі електричної енергії до/ з країн периметру та планового та/або фактичного обсягу послуги в розрахунковому періоді. На вартість послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується НКРЕКП відповідно до затвердженої ним методики (порядку) та оприлюднюється ОСП на офіційному вебсайті https://ua,energy/. 
Пунктом 4.1 договору встановлено, що для розрахунків за договором використовується плановий і фактичний обсяги послуги. Плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У період після приєднання ОСП до ІТС механізму плановий обсяг послуги формується користувачем без урахування даних щодо обсягів експорту та/або імпорту електричної енергії. У разі ненадання або несвоєчасного надання користувачем повідомлень плановим обсягом послуги визначається фактичний обсяг наданої послуги у попередньому розрахунковому періоді; фактичний обсяг послуги в розрахунковому періоді визначається відповідно до розділу ХІ Кодексу системи передачі. 
Пунктом 4.4 договору встановлено для кожної зі сторін право ініціювати перевірку погодинних обсягів передачі електричної енергії спільно з представниками відповідних постачальників послуг комерційного обліку. 
Відповідно до п. 5.1 договору розрахунковим періодом за цим договором є 1 календарний місяць. 
Відповідно до п. 5.5 договору користувач здійснює розрахунок за фактичний обсяг послуги до 15 числа місяця наступного за розрахунковим (включно), на підставі рахунків, актів приймання-передачі послуги, наданих ОСП, або отриманих за допомогою сервісу електронного документообігу (далі – Сервіс) (автоматизована система, яка забезпечує функціонування електронного документообігу), з використанням у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису особи, уповноваженої на підписання документів в електронному вигляді. Вартість наданої послуги за розрахунковий період визначається до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), на підставі даних, що надаються адміністратором комерційного обліку (АКО). Акти приймання-передачі послуги направляються користувачу до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно). Коригування обсягів та вартості наданої послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надаються АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в системі управління ринком, здійснюється згідно з правилами ринку. Оплату вартості послуги, після коригування обсягів та вартості послуг, користувач здійснює до 15 числа місяця, наступного за місяцем, у якому отримано акт коригування до акта приймання-передачі послуги (включно).
За умовами пп. 1 п. 6.1, пп. 2 п. 8.3 договору ОСП (позивач) має право отримувати від користувача своєчасну оплату за послугу, а відповідач (користувач) зобов`язаний здійснювати вчасно та у повному обсязі оплату за послугу на умовах, визначених цим договором. 
На виконання договору в період з листопада 2023 року по липень 2024 року складені акти приймання-передачі послуги та акти коригування, в яких сторонами погоджено обсяги та вартість отриманої відповідачем послуги на загальну суму 123 579 859,89 грн. 
У зв`язку з порушенням грошових зобов`язань відповідачем по договору позивач звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості та нарахувань відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України у справі № 908/1607/24. 
Позовні вимоги щодо суми основного боргу обґрунтовані наступними первинними документами:
- акт коригування від 17.11.2023 до акта приймання-передачі послуги від 31.07.2023 на суму збільшення 149 532,66 грн.; 
- акт приймання-передачі послуги від 30.11.2023 на суму 69 681 807,24 грн.; 
- акт коригування від 27.12.2023 до акта приймання-передачі послуги від 31.08.2023 на суму зменшення - 849467,34 грн.; 
- акт приймання-передачі послуги від 31.12.2023 на суму 78 589 550,69 грн.; 
- акт коригування від 30.01.2024 до акта приймання-передачі послуги від 30.09.2023 на суму зменшення -178315,59 грн.; 
- акт коригування від 13.03.2024 до акта приймання-передачі послуги від 31.10.2023 на суму зменшення -263578,70 грн.; 
- акт коригування від 21.03.2024 до акта приймання-передачі послуги від 30.11.2023 на суму збільшення 1608521,56 грн.; 
- акт коригування від 28.03.2024 до акта приймання-передачі послуги від 31.12.2023 на суму збільшення 848508,59 грн.;
- акт коригування від 03.05.2024 до акта приймання-передачі послуги від 30.04.2023 на суму зменшення - 16650,67 грн.;
- акт коригування від 07.05.2024 до акта приймання-передачі послуги від 31.05.2023 на суму зменшення - 25772,66 грн.;
- акт коригування від 08.05.2024 до акта приймання-передачі послуги від 30.06.2023 на суму зменшення - 17797,90 грн.; 
- акт коригування від 13.05.2024 до акта приймання-передачі послуги від 31.07.2023 на суму зменшення - 27600,64 грн.;
- акт коригування від 22.05.2024 до акта приймання-передачі послуги від 31.08.2023 на суму зменшення - 41275,80 грн.;
- акт коригування від 24.05.2024 до акта приймання-передачі послуги від 30.09.2023 на суму зменшення - 24440,30 грн.,
- акт коригування від 05.06.2024 до акта приймання-передачі за жовтень 2023 року на суму зменшення - 29157,22 грн.; 
- акт коригування від 18.06.2024 до акта приймання-передачі за січень 2023 року на суму зменшення - 5889494,78 грн.;
- акт коригування від 20.06.2024 до акта приймання-передачі за лютий 2023 року на суму зменшення - 8380847,01 грн.;
- акт коригування від 02.07.2024 до акта приймання-передачі за березень 2023 року на суму зменшення - 11553 662,24 грн. 
Розрахунок інфляційних втрат та 3% річних у справі № 908/1607/24 було здійснено по 22.08.2024. 
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 27.12.2024 у справі №908/1607/24 стягнуто з відповідача на користь позивача суму основного боргу в розмірі 123579859,89 грн., інфляційних втрат в розмірі 5792051,81 грн., 3% річних в розмірі 2719901,35 грн. Рішення набрало законної сили 25.06.2025 у зв`язку з ухваленням Центральним апеляційним господарським судом постанови, якою рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Станом на дату подачі цього позову, після ухвалення рішення у справі № 908/1607/24, основний борг сплачено відповідачем відповідно до наступних платіжних інструкцій: 
- від 12.02.2025 № 620 на суму 1000000,00 грн.; 
- від 28.02.2025 № 1664 на суму 17000000,00 грн.; 
- від 28.02.2025 № 1667 на суму 90000000,00 грн.; 
- від 10.03.2025 № 1766 на суму 15579859,89 грн.
Відповідно до п. 3 ч.2 ст. 33 Закону України «Про ринок електричної енергії» оператор системи передачі має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з передачі та послуги з диспетчерського (оперативнотехнологічного) управління. 
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Приписами ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 
Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що судовим рішенням у справі № 908/1607/24 стягнуто з відповідача інфляційні втрати та 3% річних до 22.08.2024 (включно), позивач звернувся до Господарського суду з позовом про стягнення з відповідача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних втрат у сумі 10923191,37 грн. та 3% річних в сумі 1927574,79 грн., нарахованих за період з 23.08.2024 по 09.03.2025 (дата погашення заборгованості).
Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача судом перевірено та визнано вірним.
Так, судовим рішенням у справі №908/1607/24 підтверджена сума основного боргу в розмірі 123579859,89 грн., яка існувала станом 22.08.2024, що є встановленою обставиною в силу приписів ч. 4 ст. 75 ГПК України, яка не підлягає доведенню знову. Тому заперечення відповідача щодо порядку та строків здійснення оплат за договором з урахуванням планових платежів та розрахункових періодів у даному випадку не підлягають оцінюванню судом, оскільки сума заборгованості вже визначена судом у справі №908/1607/24 з урахуванням умов договору та фактичних обставин спору.
Після ухвалення рішення відповідачем сплачено 12.02.2025 суму 1000000,00 грн., 28.02.2025 - суму 17000000,00 грн., 28.02.2025 - суму 90000000,00 грн., 10.03.2025 - суму 15579859,89 грн.
Таким чином, в період з 23.08.2024 по 11.02.2025 сума боргу становила 123579859,89 грн. Після здійснених оплат вона зменшувалася і становила в період з 12.02.2025 по 27.02.2025 суму 122579859,89 грн., в період з 28.02.2025 по 09.03.2025 – суму 15579859,89 грн., з 10.03.2025 основний борг відсутній. 
Зазначені суми та періоди існування заборгованості враховані позивачем при розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, тому доводи відповідача про те, що позивачем не враховано зменшення суму боргу в дні оплат є безпідставними та спростовуються розрахунком позовних вимог.
Так, позивачем розраховано 3% річних:
від суми боргу 123579859,89 грн. за період з 23.08.2024 по 11.02.2025 (173 дні) в сумі 1753568,52 грн., 
від суми боргу 122579859,89 грн. – за період з 12.02.2025 по 27.02.2025 (16 днів) у сумі 161200,91 грн., 
від суми боргу 15579859,89 грн. – за період з 28.02.2025 по 09.03.2025 (10 днів) – у сумі 12808,36 грн.,
загалом у сумі 1927574,79 грн.
При розрахунку інфляційних втрат від суми боргу 123579859,89 грн. позивач врахував період існування боргу з 23.08.2024 по 11.02.2025 та визначив інфляційні втрати в сумі 9942552,49 грн., що відповідає середньому індексу інфляції за вересень 2024 року – січень 2025 року, розрахованому за допомогою програми «Законодавство» на підставі розрахованих Державною службою статистики України індексів інфляції. 
При розрахунку інфляційних втрат від суми боргу 122579859,89 грн. позивачем враховано період існування боргу з 12.02.2025 по 27.02.2025 та визначено інфляційні втрати в сумі 980638,88 грн. При цьому слід зазначити, що ця сума боргу виникла раніше (стягнута судовим рішенням у справі №908/1607/24 у складі боргу в сумі 123579859,89 грн.) і період прострочення її сплати становив більше місяця, тому позивач обґрунтовано нарахував на неї індекс інфляції за повний місяць лютий 2025 року, який не був врахований при розрахунку інфляційних втрат за попередній період, в якому також існувала ця сума боргу, а часткове зменшення її відбулось тільки 28.02.2025.
Загалом інфляційні втрати склали 10 923 191,37 грн.
Відповідач подав клопотання про зменшення розміру заявлених до стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат на 95%, посилаючись на зниження вартості чистих активів, зокрема, на погіршення фінансового стану товариства, збитковість, проблеми з ліквідністю та збільшення боргів. На підтвердження зазначених обставин відповідач надав витяги з балансу товариства станом на 31.03.2023, 30.06.2024, 30.09.2024, 31.03.2025, довідки про зміну чистих активів станом на 01.01.2024, 30.09.2024.
Позивач заперечив проти зменшення заявлених до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у повному обсязі, посилаючись на те, що 3% річних розраховані на встановленому законодавством мінімальному рівні, а позивач в умовах воєнного стану несе значні витрати на відновлювальний ремонт пошкоджених електричних мереж, електропідстанцій та інших об`єктів енергетичної інфраструктури в межах всієї України внаслідок щоденних терористичних атак з боку Російської Федерації.
Відповідно до наданого позивачем балансу (звіту про фінансовий стан) станом на 31.12.2024 дебіторська заборгованість за товари, роботи, послуги з початку 2024 зросла на 14 521 612 000,00 грн. та становить 47 628 053 000,00 грн. Зросли суми зобов`язань за розділом ІІ Балансу. Стаття витрат «Довгострокові кредити банків» (код рядка 1510) збільшилася в 3,68 разів на 27 319 143 000,00 грн. та становить 37 635 019 000,00 грн., наявні відстрочені податкові зобов`язання в розмірі 6 264 442 000,00 грн. Збільшилася поточна кредиторська заборгованість за довгостроковими зобов`язаннями (код рядка 1615) з 47 050 085 000,00 грн. до 56 312 466 000,00 грн. Відповідно до звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) збиток (код рядка 2295) становить 45 927 840 000,00 грн., чистий збиток (код рядка 2355) становить 37 745 454 000,00 грн.
Суд зазначає, що посилання відповідача на несвоєчасну оплату заборгованості внаслідок воєнного стану не є підставою для зменшення 3% річних та інфляційних втрат.
Верховний Суд в постанові від 12.04.2017 у справі № 3-1462гс16 дійшов висновку, що форс-мажор як причина прострочення оплати не звільняє порушника від відповідальності передбаченої ст. 625 Цивільного кодексу України, бо це компенсація, яка полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 09.11.2016 у справі №3-1195гс16. 
Крім того, Верховний Суди в постановах від 26.05.2022 у справі № 902/186/21 та від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 виклав свої висновки про те, що інфляційні втрати на суму боргу та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої палати ВС від 19.06.2019 у справах №№703/2718/16-ц та 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 у справі №902/417/18. 
Зменшення відсотків річних Велика Палата Верховного Суду допустила з урахуванням конкретних обставин справи №902/417/18, а саме: встановлення такої процентної ставки на рівні 40% та 96%, і її явної невідповідності принципу справедливості. При розгляді справи №902/417/18 було встановлено, що розмір річних, які були визначені у договорі за порушення грошового зобов`язання, значно перевищував 3% річних, встановлених у статті 625 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим Верховний Суд дійшов висновку про можливість зменшення розміру відсотків річних. Водночас, у зазначеній справі Велика Палата Верховного Суду, зменшуючи розмір встановлених договором процентів річних, не позбавила кредитора можливості захистити власні інтереси шляхом стягнення процентів річних у тому розмірі, який відповідно до обставин справи одночасно виконує компенсаційну функцію для кредитора, але не є надмірним для боржника. 
Верховний Суд в постанові від 31.05.2023 у справі № 914/2453/21 визнав помилковим висновок апеляційного суду щодо наявності підстав для зменшення розміру 3% річних з урахуванням критеріїв розумності, справедливості та пропорційності, оскільки обставини очевидної неспівмірності заявленої до стягнення суми процентів річних відсутні, розмір заявлених до стягнення відсотків річних відповідає розміру, встановленому законом (3%), наведені відповідачем підстави для зменшення пені (фактичне виконання основного зобов`язання, незначне прострочення) не можуть бути підставою для зменшення розміру 3% річних без встановлення судом виключних (надзвичайних) обставин.
Позивачем у справі №908/42/26 пред`явлено до стягнення відсотки за користування чужими грошовими коштами у мінімальному встановленому в ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України розмірі – 3% річних. Отже, пред`явлені до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат не змінюють дійсне правове призначення цього виду відповідальності, а також не є джерелом отримання позивачем невиправданого додаткового прибутку. 
Враховуючи викладене, суд задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.
Згідно з п. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Позовна заява містить вимоги майнового характеру на суму 12850766,16 грн. та подана в 2026 році через систему «Електронний суд».
Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» визначено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2026 року в розмірі 3328,00 грн. 
Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Таким чином, витрати зі сплати судового збору в даній справі складають: 12850766,16 грн. х 1,5% х 0,8 = 154209,19 грн.
За розгляд позовних вимог позивач сплатив судовий збір у сумі 154209,19 грн. платіжною інструкцією №AU.GV-3280 від 08.01.2026. Судовий збір зараховано до Державного бюджету України.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору в сумі 154209,19 грн. покладаються на відповідача і підлягають стягненню на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжжяелектропостачання» (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, буд. 35, ідентифікаційний код 42093239) на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «УКРЕНЕРГО» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25, ідентифікаційний код 00100227) 3% річних в розмірі 1 927 574,79 грн. (один мільйон дев`ятсот двадцять сім тисяч п`ятсот сімдесят чотири грн. сімдесят дев`ять коп.), інфляційні втрати в сумі 10 923 191,37 грн. (десять мільйонів дев`ятсот двадцять три тисячі сто дев`яносто одна гривня тридцять сім копійок) та витрати зі сплати судового збору в сумі 154 209,19 грн. (сто п`ятдесят чотири тисячі двісті дев`ять грн. 19 коп.).
Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення буде складено та підписано 22.05.2026.

Суддя М.В. Мірошниченко