УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження

10 червня 2026 року 
м. Київ
справа №Н/240/30718/23
адміністративне провадження № К/990/24663/26 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Тацій Л.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області 
на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року
у справі №Н/240/30718/23
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка призвела до ненарахування та невиплати підвищення до пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року №796-XII (далі - Закон №796-XII);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам, встановленим законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що полягала у ненарахуванні та невиплаті із 23 червня 2023 року підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 23 червня 2023 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_1 як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному статтею 39 Закону №796-XII, що дорівнює трьом прожитковим мінімумам для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня календарного року.

30 січня 2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі №240/30718/23.

Зазначена заява була вмотивована тим, що після прийняття згаданого вище рішення Житомирського окружного адміністративного суду та набрання ним законної сили були виявлені нові обставини, які, на думку заявника, свідчать про надання позивачем недостовірних відомостей щодо місця проживання, що призвело до ухвалення 12 січня 2024 року незаконного рішення Житомирським окружним адміністративним судом у справі №240/30718/23, а саме, слідче управління територіального органу Національної поліції України листом повідомило відповідача про здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №12024065400000713, що внесене 22 травня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактами шахрайства під час отримання підвищення до пенсії, у ході якого було з`ясовано, що за адресою: АДРЕСА_1 фактично ніхто не проживає. Заявник зазначає, що вказані обставини є нововиявленими для цієї справи, оскільки вони не були відомі сторонам і суду на час розгляду справи та прийняття рішення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року, відповідачу відмовлено у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами.

28 травня 2026 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі №Н/240/30718/23.

Відповідно до частини першої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Згідно з частиною четвертою статті 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

При цьому нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Верховний Суд у постановах від 14 травня 2019 року у справі №826/14797/15, від 21 жовтня 2019 року у справі №1316/954/2012 та від 02 листопада 2022 року у справі №140/6115/21 дійшов висновку, що до нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 1) існування цих обставин на час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 2) на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; 3) істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Тобто для визнання обставини нововиявленою недостатньо, щоб особа просто не знала про наявність певної істотної обставини, а потрібно, щоб вона і не могла знати про неї. Якщо вона все-таки могла знати про певну обставину за добросовісного ставлення до справи, тоді ця підстава для перегляду відсутня.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Також, відповідно до висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 29 серпня 2018 року у справі №552/137/15-ц, необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції, позицію якого підтримав суд апеляційної інстанції, виходив з того, що правові підстави для задоволення заяви відповідача про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі №240/30718/23 відсутні, оскільки заявником не надано доказів встановлення будь-яким судовим рішенням факту підробки документів про реєстрацію місця проживання позивача або внесення до них завідомо неправдивих відомостей.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що рішення за результатами кримінального провадження, на яке посилається відповідач, станом на момент розгляду заяви не прийняте, а сам факт здійснення досудового розслідування не може вважатися нововиявленою обставиною у розумінні статті 361 КАС України. Відповідач фактично просить здійснити переоцінку доказів, яким суд надав належну оцінку під час розгляду справи.

За таких умов суди дійшли висновку, що відповідач передчасно ініціював питання про перегляд судового рішення, оскільки жодних підтверджень скасування, зміни чи спростування обставин, покладених в основу ухвалення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 січня 2024 року у справі №240/30718/23, не надано, а тому відсутні передбачені законом підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

З урахуванням наведеного, суди першої та апеляційної інстанції дійшли обґрунтованого висновку, що обставини, на які посилається відповідач, не належать до нововиявлених у розумінні пункту 1 частини другої статті 361 КАС України, оскільки не спростовують встановлених судом фактичних даних, не підтверджують їх підроблення або недостовірність та не містять нових доказів, які існували на час ухвалення рішення, але не були і не могли бути відомі заявнику та які за своєю природою могли б вплинути на висновки суду при вирішенні справи.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що обставини, зазначені відповідачем в обґрунтування заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні положень КАС України.

Враховуючи наведене вище, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Аналогічна позиція щодо застосування, зокрема, статті 361 КАС України висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02 грудня 2025 року у справі №Н/240/26731/23, від 02 грудня 2025 року у справі №Н/240/1736/23.

Керуючись пунктом 5 частини першої, частиною другою статті 333 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 травня 2026 року у справі №Н/240/30718/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.

2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Я.О. Берназюк

Судді В.М. Бевзенко

Л.В. Тацій