Справа № 214/11875/25
2/214/911/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

16 червня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Ткаченка А.В.,
за участю секретаря судового засідання – Фастовець Ю.Ю.,
позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – Соловйова І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради та Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради, як органи опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути із ОСОБА_2 на її користь 1211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що з 14.01.2005 до 18.12.2012 вона перебувала з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2012 шлюб між ними було розірвано, донька ОСОБА_4 лишилася проживати з нею. Після розірвання шлюбу позивачка залишила собі прізвище « ОСОБА_5 », але 20.06.2015 остання зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила своє прізвище на « ОСОБА_7 ». Станом на теперішній час позивачка перебуває в офіційному шлюбі з ОСОБА_6 та разом виховують її доньку ОСОБА_3 , піклуються про неї в складі багатодітної родини. Разом з цим, позивачка звертає увагу суду, що рідний батько її доньки ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За весь час з моменту розірвання шлюбу, відповідач жодного разу не поцікавився ані здоров`ям своєї доньки, ані її справами та розвитком, як дитини. Також, ОСОБА_1 зазначає, що жодних грошових коштів на утримання та забезпечення своєї доньки ОСОБА_2 не надавав та не надає. У зв`язку з цим, вона змушена була звернутися до суду для стягнення з нього аліментів. Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2013 з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання доньки та на виконання рішення відкрито виконавче провадження. Проте, навіть у примусовому порядку, ОСОБА_2 кошти на утримання своєї доньки не сплачує, внаслідок чого, станом на 01.09.2025 утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 231997,07 грн. Наразі, жодного інтересу до життя рідної дитини відповідач не має, не спілкується з нею, не виявляє інтересу до її внутрішнього світогляду, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не піклується про її здоров`я та самопочуття, не зацікавлений у фізичному та духовному розвитку дитини, її навчанні. Позивачка підкреслює, що протягом тринадцяти років з моменту розірвання шлюбу в ОСОБА_2 не біло жодних перешкод для спілкування з донькою та були наявні всі можливі умови для зустрічей з нею. Довгий час він знав, де вони мешкають, знає їх номери телефонів, які не мінялися, але жодного разу не намагався відновити стосунки з донькою, не відвідував її, не цікавився її навчанням, станом здоров`я та самопочуттям. Таким чином, відповідач сам, за власним бажанням та волевиявленням прийняв рішення не спілкуватися з донькою та не приймати участі у її вихованні. Зазначенні вище факти підтверджують ухилення батьком ОСОБА_2 від виховання своєї доньки та свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення його батьківських прав, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом. 
Ухвалою суду від 11.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі.
Ухвалою суду від 16.02.2026 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
Протокольною ухвалою суду від 28.04.2026 розгляд справи постановлено проводити в заочному порядку.
У судовому засіданні позивачка та її представник наполягали на задоволенні вимог з підстав, викладених у тексті позовної заяви.
Відповідач у судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав.
Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, звернулися до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , допитана в присутності матері, суду пояснила, що батька ОСОБА_2 вона жодного разу не бачила, він з нею ніколи не зв`язувався. На теперішній час вона живі з вітчимом ОСОБА_6 та вважає його батьком та хоче щоб ОСОБА_2 позбавили батьківських прав відносно неї.
Окрім того, судом була допитана в якості свідка ОСОБА_8 , яка вказала, що з позивачем вони сусіди приблизно сім років та перебувають в дружніх стосунках. Вона проживає поверхом нижче. Позивачка проживає разом з трьома дітьми та чоловіком ОСОБА_6 . Піклується зі дітьми позивачка з чоловіком ОСОБА_9 . Колишнього чоловіка ОСОБА_2 вона жодного разу не бачила. 
Також, свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що позивач є її сусідкою, проживає над ними на другому поверсі. Знає ОСОБА_1 більше двадцяти років. Колишнього чоловіка позивачки останній раз вона бачила в 2009 році, коли він приходив до старшої доньки ОСОБА_11 . 
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що двоє дітей позивачки відвідували дитячий садочок, де вона працювала помічником вихователя. Окрім позивачки, в дитячий садок дітей ніхто не приводив. Діти ОСОБА_13 та ОСОБА_4 відвідували садок з молодшої до старшої групи. Батька ОСОБА_4 вона жодного разу не бачила. Зі слів бабусі знає, що батько дитини не допомагав виховувати ОСОБА_4 . 
Вислухавши учасників процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами, ОСОБА_14 та ОСОБА_2 з 14.01.2005 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду міста м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2012 розірвано.
20.06.2015 ОСОБА_15 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінили прізвище на « ОСОБА_7 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .
Від першого шлюбу сторони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області), яка проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на її утриманні, що не спростовано відповідачем у справі та підтверджується актом про підтвердження фактичного місця проживання та витягом з реєстру територіальної громади.
Відповідно до частини другої статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, матір, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.
Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. 
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
Згідно з частинами 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивачем на доведення зазначених в позові обставин ухилення відповідача від виконання покладених на нього законом обов`язків надано письмові докази.
Так, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.12.2013 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання, зокрема, неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 350,00 грн., з 17.09.2013 до досягнення дитиною повноліття. 
Як слідує з розрахунку державного виконавця, борг ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.09.2025 становить 231397,07 грн. За весь період розрахунку з серпні 2015 року до серпні 2025 року, відповідач тільки один раз сплатив нараховані аліменти – у червні 2016 року 600,00 грн.
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , учениці 9-Б класу Криворізької гімназії №50 КМР, окрім іншого, зазначено, що мати бере активну участь у навчанні та вихованні доньки, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться успішністю дитини, створює належні умови для її навчання та розвитку. Натомість, за час навчання дитини батько не цікавився успіхами та шкільним життям доньки, батьківські збори не відвідував. На контакт з вчителями та класним керівником не виходив. Відомостей про участь батька в житті дитини немає. Зі слів матері та самої дитини, батько проживає окремо.
Також, згідно з відповіддю сімейного лікаря ОСОБА_16 №4від 25.11.2025, дитина ОСОБА_3 знаходиться на обліку лікаря-педіатра ОСОБА_16 з народження. На прийом до лікаря, зазвичай, з`являлась мати дівчинки ОСОБА_1 .
Відповідно до висновку виконкому Тернівської районної у місті ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав встановити думку відповідача ОСОБА_2 з питання позбавлення його батьківських прав щодо доньки ОСОБА_3 не виявилось можливим, оскільки засоби зв`язку з ним відсутні, остання відома позивачці адреса його проживання: АДРЕСА_2 , що не входить за адміністративно-територіальним устроєм до Тернівського району м. Кривого Рогу. Враховуючи зазначене, надати до суду об`єктивний висновок про доцільність позбавлення останнього батьківських прав виконком Тернівської районної у місті ради не має можливості, тому прийняття такого рішення залишає на розсуд суду, з урахуванням найкращих інтересів дитини.
Я слідує з висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради, як органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , вказане питання перебуває поза межами повноважень виконкому, як органу опіки та піклування.
Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04, наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.
За положеннями частини першої статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина може бути розлучена з батьками у разі, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
У рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява №39948/06, ЄСПЛ зауважував, що якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням.
Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (рішення ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», заява № 39948/06, рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», заява № 31111/04).
Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним.
Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції.
ЄСПЛ у рішенні від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява №70879/11, встановив відсутність порушень національними судами російської федерації статті 8 Конвенції (право на повагу до приватного та сімейного життя), а також зауважив, що, якщо батько значний проміжок часу не підтримує стосунки з дитиною, його можна позбавити батьківських прав. І в цьому немає порушення права на сімейне життя, гарантованого Конвенцією.
Існуючі сімейні зв`язки між дітьми та батьками, які насправді піклуються про них, захищаються Конвенцією.
У судовому засіданні встановлено та не спростовано відповідачем, що ОСОБА_2 тривалий час не бере участі у вихованні доньки, не піклується про неї, її фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує матеріально, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду і лікування дитини, як складову частину виховання.
Встановлені обставини свідчать про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, що не є порушенням статті 8 Конвенції, яка передбачає право особи на повагу до свого сімейного життя. При цьому позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 у судовому порядку скасувало лише правовий зв`язок між ним та його донькою, підтвердило відсутність фактичного духовного зв`язку між батьком та дитиною (постанова Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі №520/8264/19 (провадження № 61-19984 св 21).
Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
У зв`язку із задоволенням позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору.
Окрім того, пунктом 5 частини 3 статті 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
За правилами статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.
Ураховуючи документальне підтвердження витрат та відсутність обґрунтування відповідача щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу з доведенням їх не співмірності в цій частині, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі, що узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 13.03.2025 у справі №275/150/22 (провадження №61-13766св24).
Керуючись статями 150, 164 Сімейного кодексу України, статями 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, та Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради, як органи опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав – задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав у відношенні неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211 грн. 20 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору та 10000 грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу.
Копію рішення суду після набрання ним законної сили направити до відділу державної реєстрації актів цивільного стану – для внесення відповідної відмітки в актовий запис про народження ОСОБА_3 щодо позбавлення її батька ОСОБА_2 батьківських прав.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня складання повного тексту не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Відомості про учасників справи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП невідомий, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .
Виконавчий комітет Саксаганської районної у місті ради, представлений органом опіки піклування, код ЄДРПОУ 05410871, місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, буд.32.
Виконавчий комітет Металургійної районної у місті ради, представлений органом опіки піклування, код ЄДРПОУ 35600728, місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Миру, буд.42.
Виконавчий комітет Тернівської районної у місті ради, представлений органом опіки піклування, код ЄДРПОУ 04052554, місцезнаходження юридичної особи: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Короленка, буд.1-А.
Повне рішення складено 26.06.2026.

Суддя         А.В. Ткаченко