Справа № 705/1888/26
Провадження № 2/702/546/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.05.2026 м. Монастирище
Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої судді Жежер Ю.М.,
за участю секретаря судового засідання Махомети І.С.,
сторони-не з`явились,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" (далі по тексту ТОВ «ФК «Кредит – Капітал») звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 15 200,00 грн.
В обґрунтування позову зазначає, що 05.03.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 74983907, згідно з умовами якого відповідач отримав 8 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені кредитним договором. Договір підписаний відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання.
01.09.2025 між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ТОВ «ФК «Позика» укладено договір факторингу № 01092025.
Згідно даного договору факторингу 01.09.2025 відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором № 74983907 від 05.03.2021.
Заборгованість відповідача перед позивачем становить 15 200,00 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту – 8 000,00 грн; заборгованість за відсотками – 7 200,00 грн.
Просять стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Позика" заборгованість за кредитним договором № 74983907 від 05.03.2021 в розмірі 15 200,00 грн та судові витрати.
На адресу суду через підсистему «Електронний суд» 11.05.2026 від представника відповідача Олійник Н.О. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги ТОВ «ФК «ПОЗИКА» не визнає повністю, вважає їх необґрунтованими, недоведеними, а також такими, що ґрунтуються переважно на шаблонних твердженнях позивача без належного підтвердження саме тих юридично значимих обставин, які мають бути доведені у цій справі.
Позивач просить стягнути з відповідача 15 200 грн, з яких 8 000 грн — тіло кредиту, 7 200 грн — проценти, а також судовий збір і 5 500 грн витрат на правничу допомогу. При цьому сам позивач зазначає, що кредитний договір нібито укладено ще 05.03.2021, строк повернення кредиту визначено до 04.04.2021, а позов сформовано та подано лише 20.03.2026. 
Фактично позивач звернувся до суду майже через п`ять років після спливу строку повернення кредиту, при цьому намагається обґрунтувати своє право вимоги договором факторингу від 01.09.2025, укладеним вже після значного проміжку часу від моменту виникнення спірної заборгованості. 
Сам по собі договір факторингу не є безумовним доказом переходу права вимоги саме за конкретним кредитним договором відповідача. Позивач повинен довести не лише факт існування загального договору факторингу, а й факт включення саме вимоги до ОСОБА_1 за договором № 74983907 до реєстру прав вимог, факт підписання такого реєстру, факт передачі відповідної документації, а також обсяг переданого права вимоги. 
Наданий договір факторингу містить загальні положення про можливість відступлення прав вимоги, однак форма реєстру прав вимог, яка міститься у матеріалах, візуально не підтверджує наявності конкретизованої вимоги саме щодо відповідача: у відповідній таблиці мають бути зазначені ПІБ боржника, податковий номер, номер кредитного договору, дата кредитного договору, загальна сума заборгованості, суми тіла, процентів, комісій, пені та розмір фінансування, однак сама форма реєстру у договорі факторингу є бланковою. 
За таких обставин позивач має довести, що до суду подано не просто типовий договір факторингу, а належний доказ переходу саме спірної вимоги. У разі відсутності належного реєстру прав вимог або його належним чином засвідченого витягу із зазначенням саме відповідача, номера договору № 74983907, суми боргу та структури боргу, позовні вимоги не можуть вважатися доведеними. 
Крім того, позивач посилається на факт оплати суми фінансування за договором факторингу у розмірі 3 490 472,17 грн. Однак така платіжна інструкція підтверджує лише загальну оплату за договором факторингу між юридичними особами, але не доводить, що саме право вимоги до відповідача було передано, не доводить обсяг такого права, не доводить, що спірна вимога була чинною, дійсною, не погашеною та належно ідентифікованою на момент відступлення. 
Також позивач не довів належним чином факт укладення саме відповідачем електронного кредитного договору. У позовній заяві наведено значний обсяг загальних міркувань щодо можливості укладення електронних договорів, використання одноразового ідентифікатора та судової практики Верховного Суду, однак ці твердження мають загальний характер і не замінюють доказів у конкретній справі.
Сам договір містить положення про те, що акцепт пропозиції мав здійснюватися шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який передається клієнту засобом мобільного зв`язку. Проте позивач не надав суду належних технічних доказів того, що саме відповідач отримав відповідний одноразовий ідентифікатор, саме відповідач ввів його в інформаційній системі, саме відповідач створив заявку, саме відповідач мав доступ до відповідного особистого кабінету та саме його волевиявлення було спрямоване на укладення договору. 
До матеріалів справи не додано належних доказів: журналу реєстрації дій користувача в особистому кабінеті, IP-адреси, з якої здійснювалося оформлення кредиту, даних про пристрій, з якого здійснювався вхід, доказів направлення SMS повідомлення із одноразовим ідентифікатором, доказів доставки такого повідомлення, доказів введення коду саме відповідачем, технічного логу акцепту оферти, доказів ідентифікації відповідача під час укладення договору. 
Формальна наявність у договорі буквено-цифрового позначення «/k98mh9lf/ Електронний підпис» сама по собі не доводить, що саме відповідач вчинив відповідну дію, оскільки таке позначення є лише текстовим відображенням у сформованому кредитором документі. Позивач повинен довести не тільки існування електронного документа, а й належність електронного підпису конкретній особі. 
Окремо слід звернути увагу на доказ видачі кредитних коштів. Позивач надав довідку ТОВ «Європейська платіжна система», у якій зазначено про прийняття до виконання платіжної інструкції щодо операції від 05.03.2021 на суму 8 000 грн на картку з маскованим номером НОМЕР_1 . Проте цей документ не є банківською випискою відповідача, не підтверджує належність цієї картки відповідачу, не містить повного номера рахунку, не містить підтвердження фактичного зарахування коштів саме на рахунок відповідача, а лише підтверджує завершення платіжної операції в межах платіжної системи. 
Позивач не надав доказів, що картка НОМЕР_1 була емітована саме на ім`я ОСОБА_1 , що відповідач був її власником або законним користувачем, що саме він зазначав її як основну платіжну картку в особистому кабінеті, а також що кошти фактично надійшли саме у його розпорядження. За відсутності таких доказів факт отримання відповідачем кредитних коштів не може вважатися беззаперечно доведеним. 
З розрахунку вбачається, що позивач нарахував проценти у розмірі 240 грн щоденно протягом 30 днів, тобто 7 200 грн процентів при тілі кредиту 8 000 грн. Такий розрахунок є арифметичним відтворенням умов договору, але не є самостійним доказом реальності боргу, відсутності оплат, належності кредиту відповідачу та чинності права вимоги позивача. 
При цьому умови договору передбачають процентну ставку 3% на день, що становить 1080% річних. Такий розмір процентів є явно надмірним, економічно необґрунтованим, неспівмірним із сумою кредиту та створює істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу. Відповідач є фізичною особою — споживачем фінансової послуги, а договір є договором приєднання. Відповідач не мав реальної можливості впливати на зміст умов договору, змінювати процентну ставку, порядок нарахування процентів, положення про збільшення позовної давності до 10 років або інші істотні умови. У такій ситуації суд повинен оцінити умови договору не лише формально, а й крізь призму принципів добросовісності, розумності, справедливості та захисту слабшої сторони договору. 
Особливої уваги заслуговує пункт договору про збільшення строку позовної давності до 10 років. Позивач фактично намагається уникнути наслідків пропуску загальної трирічної позовної давності шляхом посилання на умову, включену до типового електронного договору приєднання. Однак така умова не була індивідуально погоджена з відповідачем, є складовою шаблонного договору, запропонованого кредитором, та істотно погіршує становище споживача.
З урахуванням того, що строк повернення кредиту визначено до 04.04.2021, право на звернення до суду у первісного кредитора виникло після настання строку виконання зобов`язання. Позов подано лише у березні 2026 року, тобто після спливу загальної трирічної позовної давності. Тому відповідач заявляє про застосування позовної давності до заявлених вимог.
Також позивач не довів належного повідомлення відповідача про відступлення права вимоги. 
Крім основної суми позову, позивач просить стягнути 5 500 грн витрат на професійну правничу допомогу. Така сума є неспівмірною зі складністю справи, ціною позову, обсягом фактично виконаних робіт та характером поданого процесуального документа. Позов є типовим, шаблонним, містить значну кількість стандартних правових цитат, які використовуються позивачем у подібних категоріях справ, і не свідчить про значний обсяг індивідуальної правничої роботи саме щодо цієї справи. 
Крім того, позивач просить розглянути справу у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Водночас відповідач вважає, що справа потребує повного та всебічного дослідження доказів, оскільки спір стосується електронного договору, належності електронного підпису, факту видачі коштів, переходу права вимоги за факторингом, позовної давності та співмірності витрат. Тому відповідач просить суд не обмежуватися формальним дослідженням поданих копій, а витребувати у позивача оригінали та первинні докази. 
З урахуванням викладеного позивач не довів належними і допустимими доказами всі обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, а саме: факт належного укладення договору саме відповідачем, факт отримання відповідачем кредитних коштів, факт існування непогашеної заборгованості, факт належного переходу права вимоги до ТОВ «ФК «ПОЗИКА», факт повідомлення відповідача про заміну кредитора, правомірність застосування 10-річної позовної давності та співмірність заявлених витрат на правничу допомогу. 
Відповідно до ст. 134, 137, 141 ЦПК України відповідач повідомляє суд про попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які понесені та/або очікуються у зв`язку з розглядом даної справи.
Станом на дату подання цього відзиву відповідачем понесені та очікуються наступні витрати на професійну правничу допомогу: підготовка та подання відзиву на позовну заяву — 3 000 грн.
Крім того, у ході розгляду справи відповідачем можуть бути понесені додаткові судові витрати, пов`язані з: підготовкою та поданням процесуальних документів; участю представника у судових засіданнях; поштовими витратами; витратами на отримання доказів; іншими витратами, пов`язаними з розглядом справи. Остаточний розмір судових витрат та докази їх понесення будуть подані суду додатково у порядку та строки, передбачені ЦПК України. 
Просить у задоволенні позову ТОВ «ФК «ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 74983907 відмовити повністю; застосувати наслідки спливу позовної давності до заявлених позовних вимог; у разі якщо суд дійде висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, зменшити розмір заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу як неспівмірних, необґрунтованих та надмірних.
Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 28.04.2026, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду.
Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 26.05.2026 відмовлено відповідачу в задоволенні клопотання про витребування доказів.
Представник позивача ТОВ "ФК "Позика" в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно резолютивної частини позовної заяви представник позивача просить справу розглядати у його відсутність.
В судове засідання представник відповідача Олійник Н.О. та відповідач ОСОБА_1 не з`явилися. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Згідно змісту відзиву, просять справу розглядати у їх відсутність.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову.
Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п. 1.5, 1.9. статуту ТОВ «ФК «Позика» товариство є юридичною особою, має право від свого імені укладати будь – які договори, угоди, що не суперечить діючому законодавству, набувати майнових та особистих немайнових прав, мати зобов`язання перед іншими особами, нести самостійну відповідальність за своїми зобов`язаннями, виступати в судах загальної юрисдикції, господарському та третейському суді.
Товариство набуває прав юридичної особи з моменту його державної реєстрації (а.с. 36 - 45).
Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань від 19.01.2024, ТОВ «Фінансова компанія «Позика» є юридичною особою, має ідентифікаційний код 39493634, місцезнаходження: вул. Глибочицька, 17 літера Б м. Київ, (а.с. 47).
05.03.2021 між ТзОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 74983907 (далі - договір № 74983907 від 05.03.2021) у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором k98mh9lf (а.с. 20 - 25).
Відповідно до п. п. 1.1. – 1.8. п. 1. Пропозиція ТОВ «ФК «Ірбіс» укласти договір про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021 договору № 74983907 від 05.03.2021 товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Ірбіс" (далі за текстом – "Товариство") є фінансовою установою на підставі свідоцтва про реєстрацію фінансової установи серії ФК № 1137 від 11.12.2018, виданого Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, відповідно до розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 2308 від 27.12.2018 має ліцензію на право здійснення діяльності з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, згідно зі ст. 641 Цивільного кодексу України шляхом розміщення цього документу "Договір про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021" (далі за текстом – "договір") в онлайн системі на веб-сайті товариства (далі за текстом – "Веб-сайт") направляє (робить) пропозицію укласти договір (оферту) (далі за текстом – "пропозиція") відповідно до ст. 634 Цивільного кодексу України, ст. 10, 11 Закону України "Про електронну комерцію". 
Пропозиція набирає чинності з 05.03.2021 та діє до 23 годин 59 хвилин 04.04.2021 року. 
Особою, якій адресована пропозиція, є ОСОБА_1 (серія та номер паспорту НОМЕР_2 , дата та місце видачі 11.01.2007, Монастирищенським РВУ МВС України в Черкаській області , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ) (далі за текстом – "Клієнт").
Прийняти (акцептувати) пропозицію (приєднатися до договору) може лише клієнт, що подав заявку на кредит.
До приєднання, до договору клієнт зобов`язаний ознайомитися з умовами договору та правилами, заявкою на приєднання до договору, якщо клієнт не згодний з умовами договору, правилами та/або вважає умови договору, правил такими, що є явно обтяжливими для клієнта, клієнт не має права вчиняти дії, спрямовані на укладення та виконання договору.
Після приєднання клієнта до договору, всі умови договору є обов`язковими для товариства і клієнта. Клієнт приєднується до запропонованого договору в цілому. Клієнт не може запропонувати свої умови договору.
Договір вважається укладеним з моменту одержання товариством відповіді про прийняття (акцепту) пропозиції в порядку (що є невід`ємною частиною договору).
Відповідь клієнта про прийняття (акцепт) пропозиції надається шляхом надсилання електронного повідомлення товариству, підписаного у відповідності до Закону України "Про електронну комерцію" електронним підписом одноразовим ідентифікатором. При цьому одноразовий ідентифікатор передається товариством як суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, клієнту (іншій стороні електронного правочину) у текстовому повідомленні засобом рухомого (мобільного) зв`язку на зазначений (на момент направлення пропозиції) клієнтом у своєму особистому кабінеті/у системі номер мобільного телефону (телефонний номер мобільного (рухомого) зв`язку), та додається (приєднується) до електронного повідомлення від клієнта як особи, яка прийняла пропозицію.
Згідно з п. п. 3.1. – 3.2., 3.4. п. 3 договору № 74983907 від 05.03.2021 за цим договором товариство надає кредит клієнту у розмірі 8 000 гривень 00 копійок, з оплатою по процентній ставці, що вираховуються в наведеному графіку в п. 3.1.1 (далі за тексом також – "ПС") та становить 3% відсотків за день від суми наданого кредиту, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити передбачені цим договором проценти. 
Графік процентів за кожен день користування кредитом: кількість днів користування – 30; проценти за кожен день в грошовому та процентному значенні – 3%; загальна сума процентів за весь період користування кредитом та річна процентна ставка – 7 200,00 грн (1080%).
У разі несвоєчасного повернення кредиту, передбаченого за цим договором, з 1 дня, що визначений в пункті 4.2. договору кредит визнається простроченим, за яким відсоткова ставка встановлюється в розмірі 3 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання кредиту. 
Клієнт зобов`язується використовувати кредит з метою задоволення власних потреб, що не суперечить чинному законодавству України та не пов`язаних з підприємницькою діяльністю, незалежною професійною діяльністю. 
Відповідно до п. п. 4.1. – 4.2. п. 4 договору № 74983907 від 05.03.2021 видача (надання) товариством кредиту клієнту за цим договором проводиться протягом трьох операційних банківських дні з моменту укладення цього договору шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок клієнта, операції за яким можуть здійснюватися з використанням платіжної картки, реквізити якої зазначені клієнтом у особистому кабінеті, та, яка визначена клієнтом у якості основної платіжної картки. 
Клієнт зобов`язується повністю повернути кредит та сплатити відсотки, що були нараховані за кредитом до 04.04.2021 шляхом перерахування відповідної суми на поточний рахунок товариства.
Згідно з п. п. 5.1. – 5.2., 5.11. п. 5 договору № 74983907 від 05.03.2021 клієнт зобов`язаний сплачувати товариству проценти за користування кредитом, за фіксованою процентною ставкою, зазначеній у пунктах 3.1, 3.1.1 цього договору, але з урахуванням положень, передбачених пунктом 3.2 цього договору.
Сукупна вартість кредиту з урахуванням відсоткової ставки за кредитом, передбаченої пунктом 5.2.1. цього договору, та детальний розпис сукупної вартості кредиту для клієнта (у процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки та формули розрахунків за кредитом наведено у додатку № 1 до цього договору. 
Додаткові умови щодо погашення кредиту та процентів на період проведення акційний пропозицій та/або заохочень: за даним договором 74983907 діє акційна пропозиція за діючою на момент підписання договору програмою лояльності товариства, розміщеної на сайті товариства, відповідно до якої: процентна ставка є фіксованою та складає 3 % в день; реальна річна процентна ставка за кредитом складає 1080 %, розрахунок якої було здійснено на припущенні, що договір залишатиметься дійсним протягом погодженого строку та що сторони виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у цьому договорі; програма лояльності за даним договором діє до дня строку користування кредитом, вказаному в пп. 4.2. договору включно. У випадку продовження строку користування кредитом – нараховується стандартна процентна ставка, зазначена у пп. 3.1. цього договору. Якщо позичальник не повернув суму кредиту після спливу останнього дня строку користування кредитом за акційним кредитом, то він сплачує проценти за весь період користування кредитом у розмірі, вказаному в пп. 3.1. договору від суми кредиту, що не сплачена позичальником в строк користування кредитом. В перший день прострочення за акційним кредитом, за період з 05.03.2021 по 04.04.2021 % проценти нараховуються як різниця між процентною ставкою у розмірі 3 % в день та процентною ставкою акційної пропозиції 3 %. Відповідно до вимог чинного законодавства України протягом дії програми лояльності загальна вартість кредиту для позичальника з урахуванням суми кредиту, розміру процентів за користування кредитом, за умови дотримання позичальником графіку платежів, становить 15 200 грн.
Відповідно до п. п. 9.1. п. 9 договору № 74983907 від 05.03.2021 сторони несуть відповідальність за невиконання взятих на себе за договором обов`язків.
Згідно з п. п. 11.1., 11.3. п. 11.1 договору № 74983907 від 05.03.2021 цей договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до повного виконання клієнтом зобов`язань за цим договором.
Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов цього договору, яке мало місце під час дії цього договору. 
Відповідно до п. п. 13.1. – 13.3., 13.9., 13.14. п. 13 договору № 74983907 від 05.03.2021 цей договір є електронним договором у розумінні Закону України "Про електронну комерцію", оформленим в електронній формі, складений українською мовою та має повну юридичну силу.
Цей договір підписано з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, використання якого допускає Закон України "Про електронну комерцію".
Оскільки цей договір укладено (підписано) із дотриманням порядку, передбаченого Законом України "Про електронну комерцію", цей договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 
Укладаючи цей договір, клієнт підтверджує, що: ознайомився та погоджується з усіма умовами правил та договору; укладає цей договір особисто, згідно зі своїм вільним волевиявленням, яке повністю відповідає внутрішній волі клієнта як сторони цього договору, усвідомлює значення своїх дій, обізнаний із загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, не діє під впливом тяжкої для себе обставини;
Додаток №1 до цього договору є невід`ємною частиною цього договору та укладається разом із договором. 
Згідно з додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021, укладеного між ТзОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 , який зокрема підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором k98mh9lf, який містить графік погашення боргу, визначено: дні користування кредитом – 30; суму кредиту – 8 000,00 рн; нарахована сума за процентами – 7 200,00 грн; повернення кредиту до 04.04.2021; сума до сплати на дату повернення – 15 200,00 грн (а.с. 25).
Відповідно до довідки про ідентифікацію клієнта, виданої 01.09.2025 ТОВ «ФК «Ірбіс», клієнт ОСОБА_1 ідентифікований (05.03.2021 18:28:25) в інформаційно – телекомунікаційній системі ТОВ «ФК «Ірбіс» відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675 – VIII. Акцепт оферти позичальником (підписання договору електронний підписом одноразовим ідентифікатором) для укладення договору № 74983907: унікальний ідентифікатор (код підпису) - k98mh9lf, номер мобільного телефону, на який було відправлено персональний ідентифікатор – 068 337 19 81; дата та час підписання – 05.03.2021; номер карти/маски карти: НОМЕР_1 (а.с. 28).
Згідно з довідкою № КД – 000012843/ТНПП, виданою 03.12.2025 ТОВ «Європейська платіжна система», ТОВ «Європейська платіжна система», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою API-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «ФК «ІРБІС» (код за ЄДРПОУ 42427514) відповідно до умов договору про переказ коштів №ПВ05-11-20/1 від 05.11.2020у, укладеного між установою та ТОВ «ФК «ІРБІС» та завершення наступних платіжних операцій: 1) дата 05.03.2021; номер платежу в системі компанії: ae70e72d-4074-40ac-ac05-f505a0afb053; сума 8 000,00 грн; номер картки отримувача: НОМЕР_1 (а.с. 26).
Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «Ірбіс» 05.03.2021 укладено договір про надання фінансового кредиту № 74983907, в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Ірбіс» безготівково на платіжну картку, що належить ОСОБА_1 , перерахувало кредитні грошові кошти в сумі 8 000,00 грн.
Відповідач шляхом введення одноразового ідентифікатора підтвердив свою згоду з пропозицією на укладення договору, тобто акцептував його.
Як встановлено зі змісту договору про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021, кредит був наданий позичальнику (відповідачу) виключно за допомогою веб - сайту кредитодавця (позивача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором на реквізити платіжної картки вказаної клієнтом.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). 
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
У ст. 11 № 675-VIII передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. 
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. 
Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 851-IV електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТОВ «ФК «Ірбіс» прийняв пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариств), тобто договір вважається укладеними відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ «ФК «Ірбіс», отримали персональні дані відповідача ОСОБА_1 та використав їх у власних цілях.
Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договори вважаються такими, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону).
Вказаним договором про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності.
ОСОБА_1 , підписавши вказаний кредитний договір № 74983907 від 05.03.2021 надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленими кредитним договором.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав.
Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
01.09.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі - фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Ірбіс» (далі - клієнт) було укладено договір факторингу № 01092025/01 (з додатками), відповідно до якого згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені в реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та сплатити клієнту суму фінансування за таке відступлення на умовах, визначених цим договором (а.с. 29 - 33).
Відповідно до п. 4.1. договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимог у формі наведеної в додатку № 1 до цього договору.
Згідно з актом приймання – передачі реєстру боржників від 01.09.2025 до договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025, згідно з вимогами договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025, кредитор передав (відступив), а фактор (новий кредитор) прийняв реєстр прав вимог за договором, складений за формою згідно з додатком № 1 до даного договору. Кількість боржників 25 419 (а.с. 34).
Відповідно до платіжної інструкції № 6054383 від 02.09.2022 ТзОВ «ФК «Позика» сплатило ТОВ «ФК «Ірбіс» грошові кошти, призначення платежу: оплата суми фінансування згідно з договором факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 (а.с. 35). 
Згідно з витягом з додатку № 1 до договору факторингу № 01092025 від 01.09.2025 ТОВ «ФК «Позика» набув права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором № 74983907 від 05.03.2021, сума заборгованості разом 15 200,00 грн, з них сума заборгованості за тілом – 8 000,00 грн; сума заборгованості за відсотками – 7 200,00 грн (а.с. 53). 
Цей витяг підписаний сторонами договору факторингу (ТОВ «ФК «Ібіс» та ТОВ «ФК «Позика» (позивач)) та підтверджує перехід права грошової вимоги за договором 74983907 від 05.03.2021 до боржника ОСОБА_1 . 
Згідно з ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки, позивач ТОВ «ФК «Позика» на підставі договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025, укладеного з первісним кредитодавцем ТОВ «ФК «Ірбіс», а тому у нього, як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших, передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 , взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Позивач допустимими, достовірними і достатніми доказами підтвердив перехід до нього права вимоги до відповідача за кредитним договором № 7493907 від 05.03.2021, а отже, доводи сторони відповідача щодо цього є безпідставними.
Доказів про визнання договору факторингу № 01092025/01 від 01.09.2025 недійсним чи погашення боргу первісним кредиторам матеріали справи не містять. 
Посилання представника відповідача про те, що відповідача не було повідомлено про заміну кредитора та перехід права вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Позика», не заслуговують на увагу, оскільки саме по собі неповідомлення боржника про відступлення права вимоги не припиняє зобов`язань за договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості на користь нового кредитора.
Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 (справа № 278/1679/13-ц), від 06.02.2019 (справа № 361/2105/16-ц), від 26.03.2020 (справа № 522/21219/14-ц) та від 25.09.2024 (справа № 522/20418/18).
Згідно з умовами договору № 7493907 від 05.03.2021 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісію та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі. 
Всупереч умовам договору № 7493907 від 05.03.2021, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Ірбіс», ні на рахунки ТОВ «ФК «Позика». 
Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Факт підписання сторонами договору № 7493907 від 05.03.2021 та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами.
Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надається кредит становить 30 днів, до 04.04.2021. 
Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України).
Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув.
Доказів на спростування отримання кредиту за договором № 7493907 від 05.03.2021 в сумі 8 000,00 грн, відповідачем не надано.
Згідно з розрахунками заборгованості за договором № 7493907 від 05.03.2021, проведеного ТОВ «ФК «Ірбіс», тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг, не погашено (а.с. 27).
Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості, контррозрахунку не надав.
Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем в добровільному порядку позивачу не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 8 000,00 грн, а позов в цій частині підлягає до задоволення. 
ТОВ «ФК «Позика», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості за відсотками у розмірі 7 200,00 грн.  
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021, укладеного між ТОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 шляхом підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Згідно з умовами договору № 74983907 від 05.03.2021 строк дії договору становить 30 днів з дати його надання, до 04.04.2021, тобто з 05.03.2021 до 04.04.2021.
Як було встановлено судом вище, відповідно до п. 3.1.– 3.3. договору № 74983907 від 05.03.2021 за цим договором товариство надає кредит клієнту у розмірі 8 000 гривень 00 копійок, з оплатою по процентній ставці, що вираховуються в наведеному графіку в п. 3.1.1 (далі за тексом також – "ПС") та становить 3% відсотків за день від суми наданого кредиту, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити передбачені цим договором проценти. 
Графік процентів за кожен день користування кредитом: кількість днів користування – 30; проценти за кожен день в грошовому та процентному значенні – 3%; загальна сума процентів за весь період користування кредитом та річна процентна ставка – 7 200,00 грн (1080%).
Згідно з додатком № 1 до договору про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021, укладеного між ТзОВ «ФК «Ірбіс» та ОСОБА_1 , який зокрема підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором k98mh9lf, який містить графік погашення боргу, визначено, зокрема, нарахована сума за процентами – 7 200,00 грн (а.с. 25).
Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 74983907 від 05.03.2021 станом на 01.09.2021, розмір заборгованості відповідача ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Ірбіс» за період з 05.03.2021 до 04.04.2021, зокрема, за відсотка ми становить 7 200,00 грн.
Суд погоджується з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «Ірбіс», який проведений у межах строку дії договору, в межах узгоджених між сторонами умовами щодо розміру процентів та порядку їх нарахування, в розмірі 7 200,00 грн.
Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають до задоволення у розмірі 7 200,00 грн.
Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимогами про стягнення заборгованості за договором про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021 за тілом кредиту в розмірі 8 000,00 грн, за нарахованими відсоткам в розмірі 7 200,00 грн, а всього 15 200,00 грн, задовольнивши позов повністю.
Суд вважає, що посилання представника відповідача, як на підставу відмови у задоволенні позову сплив строку позовної давності, не є спроможними, виходячи з такого. 
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надається кредит становить 30 днів, до 04.04.2021.
Тобто у даному випадку перебіг позовної давності починається з 05.04.2021.
З даним позовом до суду ТОВ «ФК «Позика» звернулося 28.04.2026.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 №651 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15.03.2022 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнено пунктом 19, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.
Законом України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини» № 3450-IX від 08.11.2023 пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України викладено у новій редакції, відповідно до якої у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року№ 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався. Зокрема, Указом Президента України від 14 липня 2025 року № 478/2025 "Про продовження строку, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб.
Законом України «Про внесення зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України щодо поновлення перебігу позовної давності» від 14.05.2025 № 4434-IX, який набув чинності 04.09.2025, пункт 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України виключено.
Таким чином, загальний строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, в період з 12.03.2020 до 30.06.2023 перебіг строків позовної давності продовжено, а в період з 24.02.2022 до 03.09.2025 зупинено. 
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позивач звернувся до суду з даним позовом у межах строків позовної давності.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Так, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 2 662,40 грн, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. 
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу . 
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн надано: договір про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026, відповідно до якого клієнт доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати юридичні послуги (правову допомогу) в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Деталі предметі договору встановлюються додатковими угодами. Загальна вартість послуг складається з вартості наданих юридичних послуг (поточне супроводження), згідно тарифної сітки, вказаної у п. 4.8. даного договору, а також додаткову оплату, яка зазначена у п. 4.9. даного договору. За результатами надання юридичної допомоги складається акт надання послуг, що підписується представником кожної із сторін; додаткову угоду № 74983907 від 16.02.2026 до договору про надання правової допомоги № 39493634/03 від 02.01.2026, відповідно до якої розширити розділ «1 предмет договору» та доповнити новим пунктом такого змісту: 1.2. виконавець зобов`язується здійснити представництво та захист інтересів клієнта у справі щодо стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_1 ». доповнено розділ «4. Порядок здійснення розрахунків» договору новим пунктом. Зокрема, новим пунктом визначено, що оплата здійснюється після фактичного надання послуг, що підтверджується підписаним сторонами відповідним актом про надання послуг, складеним та підписаним сторонами на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем, або на умовах попередньої оплати (авансування); детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних Горобей Р.Г., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «Позика» щодо стягнення кредитної заборгованості, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 5 500,00 грн; акт надання послуг на підтвердження факту надання правової допомоги від 16.02.2026, відповідно до якого сторони підтверджують, що виконавець надав, а клієнт прийняв правову допомогу загальною вартістю 5 500,00 грн (а.с. 54 – 57, 48, 52). 
Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Горобей Р.Г. правничої допомоги відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг).
Разом з тим, частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладною, договором про надання правничої допомоги не визначено як розмір гонорару адвоката, так і вартість його послуг, розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження, представник позивача до суду не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником позивача на надання правничої допомоги згідно вказаного переліку.
Підсумовуючи викладене, враховуючи, що договором про надання правової допомоги розмір гонорару адвоката не визначений та виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, складність та категорію справи, а також положення ЄСПЛ щодо обґрунтованості судових витрат та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача є завищеним, неспівмірним, тому зменшує такі витрати до 3 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272 - 273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» заборгованість за договором про надання фінансового кредиту № 74983907 від 05.03.2021 в сумі 15 200 (п`ятнадцять двісті) грн 00 коп, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8 000,00 грн, заборгованості за відсотками в розмірі 7 200,00 грн.
Стягнути з Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» судові витрати в розмірі 5 662 (п`ять тисяч шістсот шістдесят дві) грн 40 коп, які складаються з: судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 2 662,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика», місцезнаходження: вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39493634.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Суддя Юлія ЖЕЖЕР