Справа № 464/8664/25
пр.№ 1-кп/464/307/26 
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08.05.2026            м. Львів
Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12025141410000976 від 08.12.2025, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підвисоке Радивилівського р-ну Рівненської обл., українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
встановив:

ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Кримінальні правопорушення вчинено за наступних обставин.
ОСОБА_3 06 грудня 2025 року в період часу з 15 год. 44 хв. по 16 год. 22 хв., перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину ТЦ-37 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 8 Г, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії залишаться непоміченими для оточуючих, шляхом вільного доступу з холодильної вітрини торгового залу магазину, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», а саме: ікра лососева зерниста торгової марки «Nord Way» в кількості 6 шт. вартістю за 1 шт. 999,17 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 5 995,00 грн. (без урахування ПДВ), поклав собі до рюкзака темно кольору, після чого, з викраденим вийшов з приміщення магазину, та в подальшому викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши матеріальну шкоду ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» на загальну суму 5 995,00 грн. (без урахування ПДВ).
Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України.
Крім цього, ОСОБА_3 07 грудня 2025 року в період часу з 16 год. 16 хв. до 16 год. 59 хв., перебуваючи у приміщенні торгового залу магазину ТЦ-37 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 8 г, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), достовірно знаючи про те, що в Україні введено та діє правовий режим воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, діючи повторно, умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, шляхом вільного доступу з прилавку торгового залу магазину, таємно викрав майно, яке належить ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», а саме: ікра торгової марки «Silver Bay» 500 гр. у кількості 12 шт., вартістю за 1 шт. 1999,16 грн (без урахування ПІДВ), загальною вартістю 23990,00 грн. (без урахування ПДВ), дезодорант торгової марки «Old Spice» у кількості 12 шт., вартістю за 1 шт. 149,16 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 1790,00 грн. (без урахування ПДВ), які поклав до свого рюкзака, який був при ньому, а також напій торгової марки «Nescafe Vanilla Cappuccino» 280 гр., у кількості 1 упаковка, вартістю 244,10 грн. (без урахування ПДВ), хліб «Agrola Toast» у кількості 1 шт., вартістю 36,50 грн. (без урахування ПДВ), соус «Pesto Alla Genovese» 500 гр., у кількості 1 шт., вартістю 224,10 грн. (без урахування ПДВ), сир твердий торгової марки «Dziunga» 180 гр., вартістю 107,50 грн (без урахування ПДВ), сир твердий фірми «Grana Padano» 250 гр., вартістю 190,80 грн. (без урахування ПДВ), напій торгової марки «Nescafe Latte» 280 гр., у кількості 1 шт., вартістю 244,10 грн. (без урахування ПДВ), напій енергетик «Ред Булл» ємністю 0,355 мл., у кількості 2 шт., вартістю за 1 шт. 56,60 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 113,20 грн. (без урахування ПДВ), чай торгової марки «Ahmad Tea» у кількості 2 шт., вартістю за 1 шт. 107,50 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 215,00 грн. (без урахування ПДВ), курага торгової марки «Ronik» у кількості 1 шт., вартістю 145,0 грн. (без урахування ПДВ), кава розчинна торгової марки «Nescafe ESPRESSO» у кількості 1 шт., вартістю 349,10 грн. (без урахування ПДВ), кава торгової марки «Jacobs» у кількості 2 шт., вартістю за 1 шт. 515,83 грн (без урахування ПДВ), загальною вартістю 1031,60 грн. (без урахування ПДВ), які поклав до торгового візка. Після цього, не оплативши та не пред`явивши вказаний товар на зоні касового контролю, та пройшовши повз неї, вийшов з торгівельної зали магазину ТЦ-37 ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна», але не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки біля виходу із будівлі був виявлений та зупинений працівником служби охорони магазину.
Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 намагався заподіяти ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 28 681,00 грн. (без урахування ПДВ).
Таким чином, органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненому визнав повністю, підтвердив, що вчинив правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті. Повідомив, що дійсно 06.12.2025 перебував у приміщенні торгового залу магазину «Метро Кеш енд Кері Україна», де з холодильної вітрини взяв 6 банок ікри ціною більше 1000 грн. та поклав собі до рюкзака, після чого вийшов з приміщення магазину та за товар не розрахувався. Викраденим розпорядився на власний розсуд. Наступного дня, а саме 07.12.2025, знову прибув до вказаного магазину, знову із вітрин взяв товар, котрий перелічений в обвинувальному акті, зокрема, ікру, хліб, каву, енергетичний напій, дезодоранти, чай, сир, котрий частково сховав у рюкзак, інше на візок, та намагався покинути приміщення магазину через вхід, однак був зупинений працівниками торгового центру, де в нього було вилучено майно, котрим намагався заволодіти. Шкоду потерпілому повністю відшкодував, про що свідчать квитанція та накладна. На даний час надзвичайно шкодує про вчинене, щиро розкаюється, розуміє, що вчинив неправильно, йому дуже прикро та соромно за скоєне, просить суворо не карати. З матеріалами кримінального провадження ознайомлений, жодні докази не оспорює, правильно розуміє обставини за яких його обвинувачено, з якими повністю погоджується та просить здійснювати спрощений порядок дослідження доказів. 
Представник потерпілого ТОВ «Метро Кеш енд Кері Україна» ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд кримінального провадження без його участі.
На підставі вимог ст. 325 та ч. 3 ст. 349 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.
Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення та сторони захисту про проведення спрощеного порядку дослідження доказів підлягає до задоволення, оскільки показання ОСОБА_3 узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у правильності розуміння ним змісту та обставин вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.
За таких обставин, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які учасниками судового провадження не оспорюються. У суду відсутні сумніви у добровільності позиції обвинуваченого. Обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, а прийняте рішення про скорочений судовий розгляд свідчитиме про те, що обставини, які сторонами не оспорюються, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. 
При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає такі належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини вчинення ним таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, а також закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 , суд враховує наступне.
Згідно з диспозицією ч. 4 ст. 185 КК України суб`єкт злочину підлягає кримінальній відповідальності серед іншого за крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинену в умовах воєнного стану.
Відповідно до ч.2 ст. 15 КК України замах на вчинення кримінального правопорушення є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Указом Президента України №264/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України №4024-ІХ від 21.10.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб.
Крім того, відповідно до п. 1 примітки до ст. 185 КК України повторним у ст. ст. 185, 186 та 189-191 КК України визнається злочин, вчинений особою, яка раніше вчинила будь-який із злочинів, передбачених цими статтями або ст. ст. 187, 262 КК України.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_3 , під час дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливий мотив, таємно, протиправно заволодів майном, спричинивши потерпілому матеріальну шкоду, а також, під час дії правового режиму воєнного стану, повторно, переслідуючи корисливий мотив, таємно заволодівши майном, вчинив усі необхідні дії для реалізації наміру на вчинення крадіжки, проте не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.
За таких обставин, суд дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки останній вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, а також закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.
Обираючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за яким кваліфіковано дії обвинуваченого, є тяжким злочином.
При вивченні особи обвинуваченого судом встановлено, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Підвисоке Радивилівського р-ну Рівненської обл., українець, громадянин України, з середньою освітою, не працює, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, на обліках у КНП ЛОР «ЛОКПД» та КНП ЛОР «ЛОМЦП та ТУ» не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 за ст. 66 КК України, є визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. 
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено. 
З досудової доповіді щодо обвинуваченого вбачається, що результати оцінки обвинуваченого показали середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, а також середній ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особу обвинуваченого, а також результати оцінки обвинуваченого, орган пробації вважає, що виправлення правопорушника без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високий рівень небезпеки для суспільства. 
У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7 (зі змінами), зокрема в п.1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).
У зв`язку із цим, при призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з яким, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому, у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».
Згідно зі ст. 35 КК України передбачено, що повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом.
Так, частиною 1 ст. 70 КК України передбачено, що при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.
Згідно з ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
При цьому, у пункті 8 Постанови ПВСУ № 7 від 24.10.2010 ВСУ звернув увагу на те, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) ( 2341-14 ) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. Одночасно, згідно з п.21 при вирішенні питання про те, який із передбачених ст. 70 КК України принципів необхідно застосовувати при призначенні покарання за сукупністю злочинів (поглинення менш суворого покарання більш суворим або повного чи часткового складання покарань, призначених за окремі злочини), суд повинен враховувати крім даних про особу винного й обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, також кількість злочинів, що входять до сукупності, форму вини й мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків, вид сукупності (реальна чи ідеальна) тощо.
При визначенні виду покарання ОСОБА_3 суд враховує, що він, хоча не вперше притягується до кримінальної відповідальності, однак є особою, що не має судимості, вчинив два епізоди крадіжки за наявності кваліфікуючих ознак, одна з котрих є закінченою, інша незакінченою, однак в умовах повторності, має постійне місце проживання, повністю визнав вину, характер поведінки обвинуваченого під час досудового розслідування, що не перешкоджав органу досудового розслідування у встановленні фактичних обставин справи, давав визнавальні покази, що розцінюється стороною обвинувачення як активне сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, про що свідчать дані реєстру матеріалів досудового розслідування, поведінку під час судового слідства, що не оспорював фактичних обставин у справі, тим самим продемонстрував бажання стати на шлях виправлення, а також те, що потерпілий жодних претензій до останнього не має, так як обвинувачений повністю відшкодував спричинену шкоду, протиправні дії вчинено за відсутності обставин, пов`язаних із воєнною обстановкою (під час дії повітряної тривоги, ракетної небезпеки, комендантської години), відсутність обтяжуючих обставин, зважаючи на висновки органу пробації, викладені в досудовій доповіді, про можливість виправлення обвинуваченого без позбавлення волі чи обмеження волі на певний строк, тому при його безальтернативності, суд вважає, що покарання у виді позбавлення волі за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 – ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України становитиме надмірний тягар для останнього та не виконуватиме мети, закріпленої у кримінальному законі. 
Отже, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, окрім вищевикладеного, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, кримінальними правопорушення, передбаченими статтями 403, 405, 407, 408, 429 КК України, вчиненими в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, а ОСОБА_3 не є представником держави, у тому числі іноземної, у зв`язку із чим такі дані в сукупності вказують на наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що дають підстави суду для застосування ч. 1 ст. 69 КК України та призначення основного покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу.
Таким чином, беручи до уваги особу обвинуваченого, розмір спричиненої шкоди, що становить 5 995 грн., обставини її відшкодування, відсутність претензій від потерпілого, суд вважає, що розмір штрафу слід визначити в межах 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, 
При призначенні покарання за ч. 2 – ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України суд, крім даних на особу обвинуваченого, зазначених вище, враховує, що такий є особою працездатною, не є мобілізованим, має постійний дохід, про що вказав в судовому засіданні, відсутність спричиненої шкоди, оскільки злочин не було доведено до кінця, відсутність претензій від потерпілого, вартість товару, котрим мав намір протиправно заволодіти, інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корупцією, кримінальними правопорушення, передбаченими статтями 403, 405, 407, 408, 429 КК України, вчиненими в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, а ОСОБА_3 не є представником держави, у тому числі іноземної, у зв`язку із чим такі дані в сукупності вказують на наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що дають підстави суду для застосування ч.1 ст. 69 КК України, та призначення основного покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.4 ст. 185 КК України, у виді штрафу, однак беручи до уваги, що вказане кримінальне правопорушення вчинене за умов повторності, такий слід визначити в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень слід визначити остаточне покарання шляхом повного складання покарань, призначених за окремі злочини, у виді штрафу в розмірі 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
При цьому, саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочину та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 02.02.2026 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строк дії яких визначено два місяці, а саме до 02.04.2026 включно.
Клопотань про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, зміни чи обрання запобіжного заходу до суду не надходило, цивільний позов у даному кримінальному провадженні стороною потерпілого не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.
Питання речових доказів слід вирішити згідно вимог ст. 100 КПК України.
Встановлено, що речовими доказами у даному кримінальному провадженні визнано: рюкзак з маркувальним малюнком «ММ-14» (піксель), який використовується Збройними Силами України, кепку марки «М-Тас» камуфляжного забарвлення типу Multicam, DVD-R диск, куртку двоколірну: верхня частина – гірчичного кольору, нижня частина – темно-синього кольору, та кепку темно-зеленого кольору, дезодоранти «Old Spice» в кількості 12 штук, кава «Nescafe» 100 гр., хліб «Toast», 2 пачки чаю «Ahmad Tea», пачка кураги фірми «Ronik», 2 пачки кави «Jacobs» 400 гр.. пачка кави «Nescafe Latte». пачка кави «Nescafe» 280 гр., сир твердий фірми «Grana Padano» 250 гр., сир твердий фірми «Dziunga» 180 гр., соус песто «Pesto Alla Genovese» 500 гр., дві пляшки енергетичного напою «Ред Булл» ємністю 350 мл., 12 пачок ікри червоної фірми «Silver Bay» 500 гр.
Також, згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Встановлено, що ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 15.12.2025 накладено арешт на рюкзак з маркувальним малюнком «ММ-14» (піксель) та кепку марки «М-Тас» камуфляжного забарвлення типу Multicam.
Крім того, ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 23.12.2025 накладено арешт на куртку двоколірну: верхня частина – гірчичного кольору, нижня частина – темно-синього кольору, та кепку темно-зеленого кольору.
На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, 

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у:
-таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити основне покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень;
-закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 – ч. 4 ст. 185 КК України, та на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити основне покарання, перейшовши до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 3 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити остаточне основне покарання шляхом повного складання покарань, призначених за ч. 4 ст. 185 КК України та ч. 2 ст.15 – ч. 4 ст. 185 КК України, у виді штрафу в розмірі 4 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень.
Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:
-дезодоранти «Old Spice» в кількості 12 штук, кава «Nescafe» 100 гр., хліб «Toast», 2 пачки чаю «Ahmad Tea», пачка кураги фірми «Ronik», 2 пачки кави «Jacobs» 400 гр.. пачка кави «Nescafe Latte». пачка кави «Nescafe» 280 гр.. сир твердий фірми «Grana Padano» 250 гр., сир твердий фірми «Dziunga» 180 гр., соус песто «Pesto Alla Genovese» 500 гр., дві пляшки енергетичного напою «Ред Булл» ємністю 350 мл., 12 пачок ікри червоної фірми «Silver Bay» 500 гр. – повернути власнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Метро Кеш енд Кері Україна»;
-DVD-R диск – залишити зберігати при матеріалах досудового розслідування кримінального провадження;
-рюкзак з маркувальним малюнком «ММ-14» (піксель), який використовується Збройними Силами України, кепку марки «М-Тас» камуфляжного забарвлення типу Multicam, куртку двоколірну: верхня частина – гірчичного кольору, нижня частина – темно-синього кольору, та кепку темно-зеленого кольору – повернути власнику ОСОБА_3 .
Після набрання вироком законної сили зняти арешт з: рюкзака з маркувальним малюнком «ММ-14» (піксель) та кепки марки «М-Тас» камуфляжного забарвлення типу Multicam, куртки двоколірної: верхня частина – гірчичного кольору, нижня частина – темно-синього кольору, та кепки темно-зеленого кольору.
Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1