Головуючий І інстанції: Полях Н.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2026 р. 	Справа № 520/16810/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Ральченка І.М. , Подобайло З.Г. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/16810/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Національної поліції в Харківській області  треті особи  Начальник ГУНП в Харківській області Токар Петро Танасійович 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківської області, третя особа начальник ГУНП в Харківській області Токар Петро Танасійович, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 10.06.2025 року № 781 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України , пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, передбаченої частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 1 пункту 1 розділу VII Положення про батальйон поліції особо призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024 р. № 2172 до поліцейського взводу № 2 роти № 4 БПОП (стрілецького) ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 17.06.2025 року № 347 по о/с, яким ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);
- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 2 роти № 4 БПОП (стрілецького) ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.06.2025р. по 25.06.2025р. в сумі 25 539,57 грн. (двадцять п`ять тисяч п`ятсот тридцять дев`ять грн. 57 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа – начальник ГУ НП в Харківській області Токар Петро Танасійович про визнання протиправним та скасування пункту наказу, поновлення на посаді.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Апелянт та його представник вважають висновок суду першої інстанції наслідком неповного з`ясування обставин справи. Просить звернути увагу, що попередня відмова від виконання наказу 07.04.2025 так само мала місце в період загострення хвороби хребта, зафіксованого медиками у березні 2025 року. Суд першої інстанції проігнорував той факт, що відповідач, володіючи інформацією про критичний стан здоров`я апелянта ще з березня 2025 року не вжив жодних заходів для направлення поліцейського на військово-лікарську комісію (ВЛК). Замість надання медичної допомоги відповідач продовжував ставити перед непрацездатним працівником бойові завдання, що завідомо загрожували його життю та здоров`ю. Апелянт та його представник стверджують, що сукупність наданих медичних доказів повністю спростовує висновки суду про наявність умислу на вчинення дисциплінарного проступку. Невиконання наказу в даному випадку зумовлювалося об`єктивною фізичною неможливістю, а не суб`єктивним бажанням ухилитися від служби. Суд першої інстанції не надав оцінки тому, що виконання наказу особою з м`язово-тонічним синдромом у стадії загострення створює небезпеку для всього підрозділу, що виключає склад дисциплінарного правопорушення.
Щодо висновків суду першої інстанції про «системність» порушень через наявність діючого стягнення (наказ № 560 від 02.05.2025), апелянт та його представник зазначають, що відповідач та суд першої інстанції помилково трактують події від 07.04.2025 та 28.04.2025 як окремі випадки непокори. На думку позивача, обидві події відбулися в межах одного періоду загострення хвороби, зафіксованого МРТ від 11.03.2025. Відповідач, володіючи інформацією про дегенеративні зміни хребта апелянта, замість надання допомоги чи направлення на ВЛК, свідомо продовжував ставити перед ним нездійсненні завдання. Таким чином, наполягає, що наявність попереднього стягнення лише підтверджує факт тривалого ігнорування відповідачем хворобливого стану підлеглого, а не доводить його вину. 
Крім того, вважає, що при накладенні стягнення відповідач грубо порушив принцип пропорційності, закріплений у статті 19 Дисциплінарного статуту. Суд у справі № 520/14992/25 наголосив, що при обранні виду стягнення слід враховувати тяжкість проступку та попередню бездоганну службу. 
Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 у справі № 520/16810/25 залишити без змін.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких мотивів.
Судовим розглядом встановлено, що 30.04.2025 та 05.05.2025 до ГУНП в Харківській області надійшли доповідні записки т.в.о. командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області майора поліції Есаулка В.І. від 30.04.2025 № 1608-2025 та начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції Тюніна В.О. від 05.05.2025 за № 4196-2025 відповідно щодо невиконання наказу командира зведеного підрозділу ДПД НПУ підполковника поліції Владислава Юрова від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання». 
Відповідно до вказаних доповідних записок 28.04.2025 о 17:00 у визначеному місці в м. Краматорськ, Донецької області до окремих поліцейських БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області, відряджених до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань, під час доведення наказу командира зведеного підрозділу ДПД НПУ підполковника поліції ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», 7 поліцейських, в тому числі і ОСОБА_1 відмовились виконувати вимоги вказаного наказу. Факт ознайомлення з наказом командира зведеного підрозділу ДПД НПУ підполковника поліції Владислава Юрова від 28.04.2025 № 331 дск/ВС підтверджує підпис в аркуші ознайомлення старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . 
Таким чином, виявлення факту невиконання поліцейським вказаного наказу надало керівнику законну підставу вважати, що в діях поліцейського є ознаки дисциплінарного проступку, та призначити службове розслідування для повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин.
Наказом ГУНП в Харківській області від 09.05.2025 № 1333 призначено службове розслідування для повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин.
За результатами службового розслідування складено висновок від 05.06.2025, в якому дисциплінарна комісія дійшла висновку про вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України, пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, передбаченої частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 1 пункту 1 розділу VII Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024 р. № 2172
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківської області від 10.06.2025 року № 781 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України , пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, передбаченої частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 1 пункту 1 розділу VII Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024 р. № 2172 до поліцейського взводу № 2 роти № 4 БПОП (стрілецького) ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Харківської області від 17.06.2025 року № 347 по о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) ), з виплатою компенсації за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за період з 15.09.2023 по 31.12.2023 у кількості 8 діб, за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку у кількості 30 діб та 4 доби додаткової відпустки за 2024 рік, за невикористану щорічну основну оплачувану відпустку за період з 01.01.2025 по 17.06.2025 у кількості 14 діб. Стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейської надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає - 09 років 10 місяців 20 днів, у календарному обчисленні - 09 років 10 місяців 20 днів, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) – немає.
Позивач, не погоджується з оспорюваними наказами, вважає їх незаконними і такими, що підлягають скасуванню, що стало підставою для звернення до суд з даною позовною заявою.
Ухвалюючи рішення про відому у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що наказ ГУНП в Харківській області від 10.06.2025 № 781 виданий на підставі висновків службового розслідування, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а підстав для висновку про його протиправність судом не встановлено. Відтак, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання протиправним та скасування наказу ГУНП в Харківській області від 17.06.2025 № 347 о/с, який є актом реалізації дисциплінарного стягнення, застосованого наказом від 10.06.2025 № 781. Оскільки вимоги про поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування оскаржуваних наказів, та з огляду на відмову у задоволенні основних вимог, підстави для задоволення похідних вимог також відсутні.
Суд вважав, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом № 580-VIII.
Положеннями статті 3 Закону № 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Згідно з частиною 1 статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Нормами частин 1 та 2 статті 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень регламентовано Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Дисциплінарним статутом визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
За змістом п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Згідно з пунктами 1, 4, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
За приписами частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Статтею 12 Дисциплінарного статуту передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Як передбачено частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Приписами частин 2-4 статті 14 Дисциплінарного статуту визначено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Частиною 10 статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Відповідно до ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів (ч. 1, 2 ст. 16 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ст. 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.
Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст. 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок № 893).
Відповідно до пункту 2 розділу І Положення № 893, дисциплінарна комісія створюється за письмовим наказом Міністра внутрішніх справ України, службової особи поліції або ректора закладу вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, наділених повноваженнями із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення (далі - уповноважений керівник), одночасно з прийняттям рішення про призначення службового розслідування.
На виконання пункту 3 розділу І Положення № 893 дисциплінарна комісія утворюється у складі не менше трьох осіб, з яких визначається голова дисциплінарної комісії.
Згідно з пунктами 1, 2, 3, 4, 5 розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.
У вступній частині висновку службового розслідування викладаються такі відомості: дата і місце складання висновку службового розслідування, прізвище та ініціали, посада і місце служби (роботи) голови (заступника голови) та членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для проведення службового розслідування; форма розгляду справи дисциплінарною комісією (відкрите засідання чи письмове провадження). У разі залучення до проведення службового розслідування фахівців та представника поліцейського також зазначаються їх прізвища, ініціали та статуси у службовому розслідуванні.
В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення.
В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні.
У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.
У разі неможливості встановлення за результатами службового розслідування факту наявності/відсутності в діях (бездіяльності) поліцейського складу дисциплінарного проступку внаслідок неможливості отримання доступу до необхідних документів такі обставини розцінюються на користь поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського в разі наявності в його діянні ознак дисциплінарного проступку; відомості про списання чи відновлення використаних, пошкоджених або втрачених матеріальних цінностей, зброї, боєприпасів, службових документів, а також про надсилання матеріалів службового розслідування до відповідних органів для прийняття рішення згідно із законодавством запропоновані заходи, спрямовані на усунення виявлених під час службового розслідування недоліків, причин та умов виникнення обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.
Таким чином обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування доказами.
Наказом головнокомандувача Збройних сил України від 04.04.2025 № 162 Сіверська МТГ, Званівська СТГ, Соледарська МТГ, Бахмутська МТГ, Світлодарська МТГ, Часовоярська МТГ та Торецька МТГ Бахмутського району, а також Костянтинівська МТГ Краматорського району Донецької області, визначені районами ведення воєнних (бойових) дій та станом на 04.06.2025 змін внесено не було.
Висновком службового розслідування встановлено, що на підставі наказу МВС України від 02.08.2017 № 672 «Про затвердження Інструкції про службове відрядження поліцейських у межах України(зі змінами), Законів України «Про Національну поліцію», «Про оборону України», «Про Національну безпеку», «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України від 24.022022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами), Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 № 877, бойових розпоряджень Головнокомандувача Збройних Сил України від 12.06.2024 № 9092.ОКПКИЇВ, Генерального штабу Збройних Сил України від 13.06.2024 № 9169.ОКПКИЇВ, від 15.06.2024 № 9270.ОПККИЇВ, на підставі вказівки НПУ від 11.02.2025 № 7011дск, наказу ГУНП в Харківській області від 12.02.2025 № 18 о/с дск з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України у порядку взаємодії підрозділів поліції зі військовими частинами Збройних Сил України, ГУ розвідки МОУ ЗСУ, представниками інших складових сектору безпеки й оборони, поліцейські БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області, в тому числі і старший сержант поліції ОСОБА_1 з 13.02.2025 по 04.08.2025 (включно) відрядженні до зони відповідальності ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » у підпорядкування командира зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють».
Згідно наявних у матеріалах справі довідок про забезпеченість майном озброєння (довідка від 09.05.2025 № 998/119-38/14-2025), до картки обліку озброєння № 215, що закріплена за поліцейським взводу № 2 роти № 4 цього ж підрозділу старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , останнім було отримано наступне майно: 9 мм пістолет ПМ № КС 5639-1988 р.в.; Магазини до пістолету ПМ – 2 шт.; 9*18 мм патрони ПМ – 16 шт.; 5.45 мм автомат АК-74 № 294766-1984 р.в., магазини до АК-74 – 4 шт.; 5.45мм патрони 7Н-6 – 120 шт.; Бронешолом ТОР – 1 шт.; Протигаз МТ-213/2У – 1 шт.; Бронежилет «UTDEF» – 1 шт.; Активні навушники Sordin Supreme PRO-X – 1 шт.; Окуляри-маска балістична (ТРЕВІКС) – 1 шт.; Підсумок під магазин «КОЛЧАН» - 1 шт.
З матеріалів службового розслідування вбачається, що 28.04.2025 о 17:00 у визначеному місці в місті Краматорськ, командиром БПОП підполковником поліції Кононихіним С. В. із застосуванням приладу відео-фіксації належним чином було доведено шляхом зачитування наказ командира зведеного підрозділу Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України підполковника поліції Владислава Юрова від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» поліцейським БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області , в тому числі і поліцейському взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 .
Факт доведення наказу командира зведеного підрозділу ДПД НП України № 331 дск/ ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» до відома позивача зафіксовано на службовий портативний відеореєстратор поліцейських відділення моніторингу та контролю БПОП ГУНП.
Із застосуванням технічних засобів фіксації – персональний комп`ютер KH15- 0147784, процесор 7th Gen Intel(R) Core(TM) i7, з операційної системо «Windows 11 Pro», проведено огляд відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейських БПОП ГУНП, про що складено акт огляду відеозапису від 16.05.2025 №994/119-15-2025.
У визначеному приміщенні в місті Краматорськ старшим інспектором відділення моніторингу і контролю батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Дарвіном І.В. здійснювалась відеофіксація процесу зачитування наказу командира зведеного підрозділу Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Зачитування наказу здійснювалось у присутності начальника відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення Департаменту поліції особливого призначення НПУ (ОШБ НПУ «Лють») ОСОБА_3 , старшого інспектора з організації діяльності лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги (мр) ДПД НПУ (ОШБ НПУ «Лють») лейтенанта поліції ОСОБА_4 , а також особового складу БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області.
В матеріалах службового розслідування наявний відеофайл під назвою «VID250428-170052F-000012-280012-0033», на якому зафіксовано, як командир БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області підполковник поліції ОСОБА_5 зачитує зазначений вище наказ, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 особисто звертається до кожного поліцейського із запитанням про згоду на виконання наказу.
У відеоматеріалі зафіксовано виступ начальника відділу психологічного забезпечення ОСОБА_3 , яка повідомила, що станом на 28.04.2025 жоден із зазначених поліцейських не звертався по психологічну допомогу.
На цьому ж відео, а також на відеофайлі «VID250428-172053F-000012-280012-0035» задокументовано процес проставлення підписів поліцейськими на аркуші ознайомлення з наказом командира зведеного підрозділу ДПД НПУ підполковника поліції ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Відеозаписи оглянуто, про що складено відповідний акт (вих. УГІ від 16.05.2025 № 994/119-15-2025), записано на диски DVD-R та приєднано до матеріалів службового розслідування.
Опитаний в ході службового розслідування поліцейський взводу № 2 роти № 4 БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_1 пояснив, що 22.01.2025 по теперішній час (на момент надання пояснень) перебуває у відрядженні на території Донецької області, де виконує службові обов`язки. За його словами, неодноразово отримував запитання щодо готовності виїзду на бойову позицію відповідно до бойового розпорядження, на що щоразу відповідав ствердно. Водночас жодного разу не виїжджав на бойову позицію, оскільки, за його твердженням, обставини змінювалися, і це було не з його вини.
Згідно матеріалів службового розслідування, 28.04.2025 близько 17:00 окремим працівникам БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області, у тому числі й ОСОБА_1 , було доведено наказ командира зведених підрозділів ДПД НП України підполковника поліції Владислава Юрова від 28.04.2025 № 331 дск/ВЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання».
Зазначений наказ зачитав командир БПОП підполковник поліції ОСОБА_5 . ОСОБА_1 повідомив, що не відмовляється від виконання наказу, однак за станом здоров`я не може його виконати у зв`язку з наявністю гриж у поперековому відділі хребта, що підтверджується відповідними медичними документами, наданими в електронному вигляді. Після цього він продовжив несення служби, не пов`язаної з виконанням бойових завдань, зокрема, з охорони адміністративних будівель, зайнятих БПОП ГУНП в Харківській області.
До матеріалів службового розслідування долучено роздруковані фотокопії медичної документації щодо стану здоров`я поліцейського ОСОБА_1 , зокрема: Висновок магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта від 11.03.2025; Висновок магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 11.03.2025; Консультаційний висновок спеціаліста Управління домедичної та медичної допомоги ДПОП «Об`єднана штурмова бригада «Лють» від 18.03.2025 № 2207/2384 (форма № 028/о), в якому зазначено діагноз: «Хронічна вертеброгенна люмбалгія на фоні остеохондрозу, спондилоартроз попереково-крижового відділу хребта, протрузія міжхребцевого диска із субкомпенсованими змінами в правому міжхребцевому отворі, м`язово-тонічний синдром у стадії загострення»; Висновок магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 31.03.2025, виданий Центром МРТ у місті Слов`янськ; Виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №25/0358 ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області» від 14.04.2025; Консультаційний висновок спеціаліста ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» від 21.04.2025; Консультаційний висновок спеціаліста ТОВ «Лікувально-діагностичний центр» від 16.03.2025; Консультаційний висновок спеціаліста ТОВ «Лікувально-діагностичний центр» від 05.04.2025.
Опитаний в ході службового розслідування старший інспектор відділення моніторингу та контролю БПОП ГУНП старший лейтенант поліції ОСОБА_6 пояснив, що 28.04.2025 о 17:00, у визначеному місці в місті Краматорськ Донецької області, ним здійснювалася відеофіксація процесу доведення наказу командира зведеного підрозділу Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» до окремих працівників батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області, які перебували у відрядженні до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «Об`єднана штурмова бригада «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань.
Після доведення вказаного наказу, відмову від його виконання висловили окремі поліцейські БПОП, а саме: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_1 .
Відрядження вищевказаних поліцейських, а також їх введення до оперативного підпорядкування зведеним підрозділам ДПОП «ОШБ «Лють», здійснювалося на підставі наказів ГУНП в Харківській області від 05.02.2025 № 14 о/с дск та від 12.02.2025 № 18 о/с дск, відповідного наказу ДПОП «ОШБ «Лють» і бойового розпорядження в.о. командира зведених підрозділів.
Відповідно до зазначених документів, поліцейські були направлені для участі в заходах із забезпечення національної безпеки й оборони, відсічі та стримування збройної агресії проти України, у межах взаємодії підрозділів Національної поліції України із Збройними Силами України, зокрема для реагування на зміну оперативної обстановки та посилення оборони м. Торецьк Бахмутського району Донецької області.
Наказ було доведено в присутності медичного працівника та психолога, які не виявили у вказаних осіб протипоказань до виконання бойового (спеціального) завдання. Процес зачитування наказу та реакція поліцейських були зафіксовані за допомогою технічних засобів відеофіксації (бодікамера).
Опитана в ході службового розслідування начальник ВПЗ УКЗ ДПОП «ОШБ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_3 , пояснила, що 28.04.2025 о 17:00 вона була присутня у визначеному місці в м. Краматорськ Донецької області, де окремі поліцейські БПОП (стрілецького), відряджені до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань, під час доведення наказу командира зведеного підрозділу ДПД НП України підполковника поліції ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», відмовились виконувати вимоги вказаного наказу, серед яких був поліцейський взводу № 2 роти № 4 старший сержант поліції ОСОБА_1 . Під час зачитування наказу проводилась відеофіксація в присутності лікаря та психолога, які протипоказань до виконання ними бойового (спеціального) завдання не виявили.
Факт доведення наказу до відома вищезазначених поліцейських та факт їх відмови від виконання наказу зафіксовано поліцейськими відділення моніторингу та контролю БПОП ГУНП в Харківській області.
28.04.2025 за психологічною підтримкою та допомогою зазначені поліцейські, які відмовились від виконання бойового (спеціального) завдання, цього дня не зверталися. За об`єктивними, зовнішньо вираженими показниками (діями, вчинками, мовленням, зовнішнім виглядом) встановлено, що індивідуальні особливості перебігу психічних процесів та психічний стан зазначених поліцейських (станом на 28.04.2025) – задовільний. Гострих стресових реакцій та інших негативних станів, які б вказували на нездатність до виконання ними бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.
Опитана в ході службового розслідування старший інспектор з ОД відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги (мр) Департаменту поліції особливого призначення «ОШБ «Лють» лейтенант поліції ОСОБА_4 , пояснила, що 28.04.2025 о 17:00 вона була присутня у визначеному місці в м. Краматорськ Донецької області, де окремі поліцейські БПОП (стрілецького), відряджені до зони ведення бойових дій у складі зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» для виконання бойових (спеціальних) завдань, під час доведення наказу командира зведеного підрозділу ДПД НП України підполковника поліції Владислава Юрова від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», відмовились виконувати вимоги вказаного наказу, серед яких був поліцейський взводу № 2 роти № 4 старший сержант поліції ОСОБА_1 . Під час зачитування наказу проводилась відеофіксація в присутності лікаря та психолога. Які протипоказань до виконання ними бойового (спеціального) завдання не виявили.
Факт доведення наказу до відома вищезазначених поліцейських та факт їх відмови від виконання наказу зафіксовано поліцейськими відділення моніторингу та контролю БПОП ГУНП в Харківській області.
За медичною допомогою до лікарів МП (МПТБ) зведених підрозділів ДПОП «ОШБ «Лють» до моменту зачитування бойового наказу позивач не звертався.
За об`єктивними зовнішніми ознаками фізичний стан вищевказаних поліцейських, в тому числі і позивача станом на 28.04.2025, - задовільний. Гострих чи хронічних захворювань в стадії загострення, які б вказували на нездатність до виконання ними бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.
У рамках службового розслідування було опитано командира роти № 4 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області, підполковника поліції ОСОБА_13 , який пояснив що з 14.06.2024 займає вказану посаду відповідно до наказу ГУНП в Харківській області. Відповідно до наказу ГУНП від 12.02.2025, а також наказів та бойових розпоряджень командування зведених підрозділів ДПОП «Об`єднана штурмова бригада «Лють», особовий склад роти № 4 було введено в оперативне підпорядкування для виконання бойових (спеціальних) завдань у зоні ведення бойових дій, зокрема в районі м. Торецьк Бахмутського району Донецької області.
28.04.2025 о 17:00 у визначеному місці в місті Краматорськ, поліцейським роти № 4 було доведено наказ командира зведеного підрозділу ДПД НП України № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання». Після його оголошення окремі поліцейські підрозділу, в тому числі і ОСОБА_1 відмовились виконувати визначене завдання. 
Наказ було доведено в присутності лікаря та психолога, які не виявили жодних медичних або психологічних протипоказань щодо готовності вказаних працівників до виконання бойових завдань. Увесь процес супроводжувався відеофіксацією.
У межах службового розслідування було опитано командира БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області, підполковника поліції ОСОБА_5 , який надав пояснення аналогічного змісту з поясненнями старшого інспектора відділення моніторингу та контролю БПОП ГУНП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .
Таким чином, в ході службового розслідування встановлено, що 28.04.2025 о 17:00 у визначеному місці в місті Краматорськ, командиром БПОП підполковником поліції ОСОБА_5 із застосуванням приладу відео-фіксації належним чином було доведено шляхом зачитування наказ командира зведеного підрозділу Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України підполковника поліції Владислава Юрова від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» поліцейським БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області, в тому числі і поліцейському взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 .. Однак, старший сержант поліції ОСОБА_1 вказаний наказ не виконав.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що володіючи інформацією про критичний стан здоров`я позивача ще з березня 2025 року відповідач не вжив жодних заходів для направлення поліцейського на військово-лікарську комісію (ВЛК). Замість надання медичної допомоги відповідач продовжував ставити перед непрацездатним працівником бойові завдання, що завідомо загрожували його життю та здоров`ю. Апелянт та його представник стверджують, що сукупність наданих медичних доказів повністю спростовує висновки суду про наявність умислу на вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» за відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Виконання поліцейським злочинного або явно незаконного наказу, а також невиконання правомірного наказу тягнуть за собою відповідальність, передбачену цим Статутом та законом.
Колегія суддів зазначає, що до висновку службового розслідування долучено висновок магнітно-резонансної томографії грудного відділу хребта від 11.03.2025; висновок магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 11.03.2025; консультаційний висновок спеціаліста Управління домедичної та медичної допомоги ДПОП «Об`єднана штурмова бригада «Лють» від 18.03.2025 № 2207/2384 (форма № 028/о), в якому зазначено діагноз: «Хронічна вертеброгенна люмбалгія на фоні остеохондрозу, спондилоартроз попереково крижового відділу хребта, протрузія міжхребцевого диска із субкомпенсованими змінами в правому міжхребцевому отворі, м`язово тонічний синдром у стадії загострення»; висновок магнітно-резонансної томографії поперекового відділу хребта від 31.03.2025, виданий Центром МРТ у місті Слов`янськ; виписка з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 25/0358 ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Луганській області» від 14.04.2025; консультаційний висновок спеціаліста ДУ «ТМО МВС України по Луганській області» від 21.04.2025; консультаційний висновок спеціаліста ТОВ «Лікувально-діагностичний центр» від 16.03.2025; консультаційний висновок спеціаліста ТОВ «Лікувально-діагностичний центр» від 05.04.2025.
Колегією суддів досліджено вказані вище документи. Відповідно до їх змісту позивачу діагностовано захворювання «Хронічна вертеброгенна люмбалгія на фоні остеохондрозу, спондилоартроз попереково крижового відділу хребта, протрузія міжхребцевого диска із субкомпенсованими змінами в правому міжхребцевому отворі, м`язово тонічний синдром у стадії загострення.
Відеофайлом «VID250428-171053F-000012-280012-0034» зафіксовано, що поліцейський Трохимець не відмовляється від виконання наказу, проте зазначає неможливість виконання обов`язків за станом здоров`я.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що серед наданої позивачем медичної документації відсутнє направлення на ВЛК, або направлення на стаціонарне лікування/госпіталізацію на час оголошення наказу від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», або в подальшому. Інформації про необхідність проходження ВЛК, госпіталізації, стаціонарного лікування, станом на 28.04.2025 в матеріалах справи відсутня. 
Відповідно до наданих позивачем документів позивач мав бути госпіталізований 24.04.2025 на одну добу. Інших направлень на госпіталізацію матеріали справи не містять.
Випискою з медичної картки стаціонарного хворого № 25/0358 від 23.04.2025 позивачу призначено медикаментозне лікування, рекомендовано спостереження невропатолога. Загальний стан характеризовано як задовільний.
Також, колегія суддів враховує, що під час зачитування наказу проводилась відеофіксація в присутності лікаря та психолога, які протипоказань до виконання ними бойового (спеціального) завдання не виявили.
Варто також зазначити, що після 28.04.2025 ОСОБА_1 продовжив несення служби, не пов`язаної з виконанням бойових завдань, зокрема з охорони адміністративних будівель зайнятих БПОП ГУНП в Харківській області. 
У наданій позивачем медичній документації відсутні вказівки або рекомендації щодо звільнення позивача від виконання обов`язків.
Колегія суддів не заперечує обставину наявності у позивача захворювання, однак зазначає, що ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» покладає на поліцейського обов`язок не лише негайно повідомити про неможливість виконання наказу безпосереднього керівника, але й зазначити, які заходи вжито поліцейським до подолання перешкод у виконанні наказу, що у даному випадку позивачем виконано не було, крім того, як вбачається з матеріалів справи, документів що підтверджували б неможливість виконання службових обов`язків у зв`язку із станом здоров`я на час оголошення наказу від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» матеріали справи не містять.
Крім того, позивач не звертався із рапортом про направлення на ВЛК, станом на час оголошення наказу від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» відкритих листків непрацездатності не мав.
Таким чином, твердження апелянта про те, що невиконання наказу в даному випадку зумовлювалося об`єктивною фізичною неможливістю, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Щодо доводу апеляційної скарги про те, що відповідач не вжив жодних заходів для направлення поліцейського на військово-лікарську комісію колегія суддів зазначає таке.
Пунктом 6 розділу ІІІ Положення № 285 встановлено, що у разі якщо в поліцейських, військовослужбовців, які перебувають на лікуванні (обстеженні) в ЗОЗ МВС, виявлено захворювання, наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва) з вираженими функціональними порушеннями, несприятливим прогнозом щодо подальшої служби, такі особи направляються на медичний огляд для встановлення придатності до служби в поліції.
Пунктом 8 розділу ІІІ Положення № 285 передбачено, що поліцейські, військовослужбовці НГУ, які впродовж 4 місяців не можуть приступити до виконання своїх службових обов`язків через захворювання, наслідки поранення (контузії, травми або каліцтва), що мають стійкий чи необоротний характер, направляються підрозділом кадрового забезпечення на лікарську, військово-лікарську експертизи для визначення придатності до подальшого проходження служби.
Отже, для виникнення обов`язку направлення поліцейського на лікарську, військово-лікарську експертизи для визначення придатності у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, хронічним захворюванням, пораненням у поліцейського мають існувати передбачені Положенням № 285 підстави.
У даному випадку позивачем наявність необхідних підстав не доведена.
Отже, висновком службового розслідування встановлено, що позивач порушив вимоги частини першої статті 65 Конституції України , пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, передбаченої частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 1 пункту 1 розділу VII Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024 р. № 2172.
Частиною 1 статті 65 Конституції України передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
Пунктами 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Згідно з ч. 1 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.
Відповідно до пунктів 1,4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України поліцейський зобов`язаний бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону, утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.
Колегія суддів враховує, що позивач не оспорює обставини, встановлені висновком службового розслідування.
Колегія суддів звертає увагу, що на виконання вимог абзацу 2 частини 8 статті 65 Закону № 580-VIII поліцейські зобов`язані проходити службу там, де це викликано інтересами служби і обумовлено наказами керівника органу (закладу, установи) поліції, до повноважень якого належить право призначення на посаду та звільнення з посади, разом з цим, зазначені вимоги закону позивачем проігноровані, що свідчить про обґрунтованість доводів відповідача про неналежне виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 .
Позивач склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якої присягав вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки, та відповідно до специфіки діяльності якого, відповідно до Положення № 987 входить, зокрема, участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану.
Порушення Присяги слід розуміти, як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 05.03.2020 у справі № 815/4478/16.
Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Як було зазначено вище, 28.04.2025 о 17:00 у визначеному місці в місті Краматорськ, командиром БПОП підполковником поліції ОСОБА_5 із застосуванням приладу відео-фіксації належним чином було доведено шляхом зачитування наказ командира зведеного підрозділу Департаменту поліції особливого призначення Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_2 від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» поліцейським БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області , в тому числі і поліцейському взводу № 2 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецького) ГУНП в Харківській області старшому сержанту поліції ОСОБА_1 .. Однак, старший сержант поліції ОСОБА_1 вказаний наказ не виконав.
У контексті викладеного колегія суддів зазначає, що позивачем за наведених обставин вчинені дії, які не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійних та моральних якостей поліцейського, підривають довіру до нього, як до носія влади, що безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського.
Суд апеляційної інстанції вказує, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача наведені обставини можуть свідчити про недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в службовий та позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку.
Тобто, позивач, як працівник правоохоронного органу та представник влади, порушуючи надану Присягу на вірність Українському народові, всупереч вимог нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, допустив вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у невиконанні наказу від 28.04.2025 № 331 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання», про що і зазначено у висновку службового розслідування.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає доведеним порушення позивачем вимог частини першої статті 65 Конституції України , пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, передбаченої частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,4 та 6 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, підпункту 1 пункту 1 розділу VII Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) Головного управління Національної поліції в Харківській області, затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024 р. № 2172.
Ознак порушення прав та інтересів позивача у процедурі службового розслідування матеріали справи не містять, враховуючи те, що позивач був обізнаний із фактом проведення службового розслідування, однак жодних заперечень з приводу неналежного проведення службового розслідування не висловлював.
Щодо правомірності застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення зі служби, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини восьмої статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність встановленим частиною другою статті 2 КАС України критеріям, не втручається у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за такими критеріями.
При цьому, колегією суддів взято до уваги правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2020 у справі № 360/4790/19, відповідно до якого питання обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, але при цьому необхідно враховувати певні обставини. Суд здійснює правову оцінку рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень за критеріями частини другої статті 2 КАС України, які є межею для дискреційних повноважень останніх. Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна перевірятися судами насамперед у тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.
Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 20.12.2019 у справі № 804/2054/17, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте, його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Зважаючи на встановлені судом апеляційної інстанції фактичні обставини щодо скоєного позивачем під час дії воєнного стану дисциплінарного проступку, колегія суддів вважає доведеним недотримання позивачем службової дисципліни та співмірним обраний вид дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 .
Отже, доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог..
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.02.2026 по справі № 520/16810/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	І.М. Ральченко   З.Г. Подобайло