Провадження № 2/359/1698/2026
Справа № 359/12682/25
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України
23 квітня 2026 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді  Журавського В.В.
при секретарі   Алфімовій І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
ВСТАНОВИВ:
1. Короткий зміст позовних вимог.
Наприкінці жовтня 2025 року ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 11 серпня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 договір про надання споживчого кредиту №6954867. За яким ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% в день. ТОВ «Авентус Україна» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Відповідач неналежним чином виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виник борг по поверненню кредиту у розмірі 21119 гривень 00 копійок. 
27 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №27.05/24-Ф. За умовами якого до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №6954867 від 11 серпня 2023 року.
Відповідач відмовляється добровільно сплатити заборгованість. Тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 21119 гривень 00 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу – 5000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом – 9154 гривні 00 копійок, нараховані позивачем відсотки за 70 календарних днів у розмірі – 6965 гривень 00 копійок.

2. Заяви (клопотання) учасників справи.
Представник позивача ОСОБА_2 підтримав пред`явлений позов та просив суд його задовольнити у повному обсязі, а розгляд цивільної справи здійснити за його відсутності. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду цивільної справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з довідками ф.20 «адресат відсутній за вказаною адресою». 

3. Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 листопада 2025 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 квітня 2026 року, занесеною до протоколу судового засідання, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд цивільної справи.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 
Встановлено, що 11 серпня 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ОСОБА_1 електронний договір про надання споживчого кредиту №6954867. За яким ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалося надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 5000 гривень, а ОСОБА_1 зобов`язалася протягом 360 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами у розмірі 1,99% в день (а.с.132-141).
ТОВ «Авентус Україна» виконало своє грошове зобов`язання та надало ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000 гривень. Вказана обставина підтверджується довідкою ТОВ «Пейтек Україна» №20240612-20а від 12.06.2024 та відповіддю на запит від АТ КБ «Приват Банк» про зарахування коштів (а.с.68-72, 173).
Рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 

5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору.
Згідно з п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч.3, ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.  Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:  надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;  вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:  електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину;  електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;  аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
За змістом ч.12 ст.11 цього Закону України електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ч.1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.
Згідно з ч.1 та ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

6. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору.
Встановлено, що договір про надання споживчого кредиту №6954867 від 11 серпня 2023 року був підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора «А3613». У такий спосіб кредитний договір був укладений в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Авентус Україна» в електронній формі. Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19. 
27 травня 2024 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» уклали договір факторингу №27.05/24-Ф (а.с.91-100). За цим до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» перейшло право грошової вимоги за договором про надання споживчого кредиту №6954867 від 11 серпня 2023 року. Дана обставина підтверджується актом прийому передачі інформації згідно Реєстру боржників в електронному вигляді за договором факторингу №27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року, актом прийому передачі Реєстру боржників за договором факторингу 27.05/24-Ф від 27 травня 2024 року (а.с.101-111)
Всупереч вимогам ч.1 ст.81 ЦПК України відповідач не надала жодного доказу на спростування того, що вона не укладала кредитний договір, не отримувала та не вводила одноразовий ідентифікатор, не надавала ТОВ «Авентус Україна» відомості своєї банківської картки для переказу кредитних коштів.
ОСОБА_1 належним чином не виконувала грошове зобов`язання за кредитним договором, тому у неї виникла заборгованість у розмірі 21119 гривень 00 копійок, що складається: з заборгованості за основною сумою боргу – 5000 гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками за користування кредитом – 9154 гривні 00 копійок, нараховані позивачем відсотки за 70 календарних днів 6965 гривень 00 копійок (а.с.112-113).
В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором.
Щодо вимоги позивача про проведення стягнень з відповідача в порядку ч.ч.10,11, ст. 265 ЦПК України, суд зазначає про таке:
Такі дії є правом, а не обов`язком суду і залежать від обставин конкретної справи, принципів розумності, справедливості та пропорційності. На це звернула увагу й Велика Палата Верховного Суду у пп. 129–130 постанови від 05.06.2025 у справі № 910/14524/22. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у позовній заяві не заявило вимоги про стягнення 3% річних чи інших сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а просило лише про їх нарахування виконавцем у процесі примусового виконання рішення.
При цьому стягнення процентів за кредитним договором у межах строку кредитування не є тотожним стягненню 3% річних у значенні ст. 625 ЦК України.
Окрім того, згідно з п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії воєнного чи надзвичайного стану та впродовж тридцяти днів після його припинення або скасування позичальник звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, у разі прострочення ним грошового зобов`язання за договором кредиту (позики).
Таким чином, заявлене позивачем клопотання в порядку ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України про зобов`язання органу примусового виконання нараховувати на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.
Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 21119 гривень 00 копійок.

7. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За правилами з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З платіжної інструкції №5539 від 15 жовтня 2025 року (а.с.21) вбачається, що при пред`явленні позову ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплатило судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок. Позов ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» задоволений. Тому з ОСОБА_1 на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок.
Встановлено, що представництво інтересів позивача здійснював адвокат Столітній М.М. на підставі ордеру від 20 жовтня 2025 року (а.с.156). Даний ордер про надання правничої допомоги складений на підставі договору про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між адвокатом Столітнім М.М. та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (а.с.75-77).
Згідно акту прийому-передачі виконаних робіт (надання послуг) від 20 жовтня 2025 року згідно Договору № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року (а.с.154-155), вбачається, що загальна вартість витрат на правову допомогу, які понесло ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» становить 10000 гривень.
Тому суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягають стягненню також понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.512, ч.1 ст.514, ч.1 ст.526, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України, ч.1 та п.1 ч.3 ст.133, ч.1 та ч.2 ст.141, п.2 ч.1 ст.258, ч.1-ч.2 ст.259, ст.263-265, ст.268, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити .
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 21119 гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» витрати на оплату судового збору у розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 гривень 00 копійок.
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», що розташовується за адресою: 03150, м. Київ, вул. Загородня, буд.15 оф.118/2, код ЄДРПОУ 44559822.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Позивач має право на оскарження заочного рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Дата складення повного заочного рішення суду – 23 квітня 2026 року. 

Суддя:      підпис 
З оригіналом згідно:
Суддя Бориспільського міськрайонного суду    В.В. Журавський