ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
головуючий суддя у першій інстанції: Гресько О.Р.

15 червня 2026 року	м. Львів	Справа № 460/19229/25 пров. № А/857/18568/26	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого-судді: Бруновської Н.В.
суддів: Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року у справі № 460/19229/25 за адміністративним позовом Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області до Управління Державної казначейської служби України у м. Вараші Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Вараська міська військова адміністрація Вараського району Рівненської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В :
02.01.2026р. позивач, Виконавчий комітет Вараської міської ради звернувся з позовом до Управління Державної казначейської служби України у м. Вараші Рівненської області, у якому просив суд: 
-визнати протиправною бездіяльність, яка полягає у нездійсненні операцій з бюджетними коштами на підставі рішення Виконавчого комітету Вараської міської ради від 20.08.2025р. №183-PВК «Про виділення коштів з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади»;
-зобов`язати здійснити операції з бюджетними коштами на підставі рішення Виконавчого комітету Вараської міської ради від 20.08.2025р. №183-PВК «Про виділення коштів з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади».
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2026р. в позові відмовлено.
Не погоджуючись із даним, апелянт Виконавчий комітет Вараської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2026р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарг, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
12.08.2025р. Комунальне підприємство «Міські електричні мережі» звернувся до міського голови м.Вараша з листом №4540-154-25 щодо виділення коштів у розмірі 975000,00 грн. з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади з метою запобігання виникненню надзвичайної ситуації, що може бути як наслідок непроведення капітального ремонту трансформатора 1Т типу ТДТН 16000. 
Відповідно до протоколу позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Вараської міської територіальної громади від 20.08.2025р. №1440-ПТ-ТЕБ та НС-1-25, листа Фінансового управління Виконавчого комітету Вараської міської ради про пропозицію щодо виділення коштів з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади від 20.08.2025р. №163-7300-25, Виконавчий комітет Вараської міської ради 20.08.2025р. ухвалив рішення №183-РВ-25 «Про виділення коштів з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади».
На виконання зазначеного рішення, для здійснення казначейського обслуговування бюджету Вараської міської територіальної громади на 2025 рік за видатками, Фінансове управління Виконавчого комітету Вараської міської ради подав до Управління Державної казначейської служби України у м. Вараші Рівненської області довідки до розпису бюджету Вараської міської територіальної громади: №212, №213, №214, №57, №58 від 22.08.2025р. Зазначені довідки станом на час подання позовної заяви (20.10.2025р.) не прийняті до опрацювання, як стверджує позивач, внаслідок протиправної бездіяльності відповідача, який відмовляється забезпечити обслуговування бюджетних призначень, передбачених рішенням №183. Позивач покликаючись на норми Бюджетного кодексу України, Порядку використання коштів резервного фонду бюджету, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України №415 від 29.03.2002р., Порядку казначейського обслуговування місцевих бюджетів, який затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012р. №938, вважає, що після отримання від Фінансове управління Виконавчого комітету Вараської міської ради та головного розпорядника коштів відповідних документів на виконання рішення №183 відповідач не міг прийняти іншого рішення, ніж здійснити казначейське обслуговування. 
ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч.1 ст.143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.
Органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території (ч.1 ст.144 Конституції України).
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначено Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі – Закон № 280/97-ВР).
В ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ч.1).
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
ч.1, ч.3 ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», передбачено, що правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону (ч. 1).
Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції (ч. 3).
ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлює виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, до яких відноситься, зокрема, розгляд прогнозу місцевого бюджету, затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього; затвердження звіту про виконання відповідного бюджету (п.23) ч.1 ст.26).
Наведені правові норми дають підстави для висновку про те, що органи місцевого самоврядування самостійно управляють майном, що є в комунальній власності, а також затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць, вносять до нього зміни, контролюють їх виконання.
Разом з тим, 11.06.2015р. набрав чинності Закон України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. № 389-VIII, яким визначено зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб (далі Закон № 389- VIII).
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 Закону № 389-VIII).
За змістом ч.1-ч.3 ст.4 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на територіях, на яких введено воєнний стан, для забезпечення дії Конституції та законів України, забезпечення разом із військовим командуванням запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, оборони, цивільного захисту, громадської безпеки і порядку, захисту критичної інфраструктури, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян можуть утворюватися тимчасові державні органи - військові адміністрації.
Рішення про утворення військових адміністрацій приймається Президентом України за поданням обласних державних адміністрацій або військового командування.
Військові адміністрації населених пунктів утворюються в межах територій територіальних громад, у яких сільські, селищні, міські ради та/або їхні виконавчі органи, та/або сільські, селищні, міські голови не здійснюють покладені на них Конституцією та законами України повноваження, а також в інших випадках, передбачених цим Законом.
Повноваження військових адміністрацій встановлені ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», серед яких, зокрема є складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету.
п.4 ч.7 ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», встановлено, що начальник військової адміністрації є розпорядником бюджетних коштів.
В ст.21 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видно, що обмеження прав територіальних громад на місцеве самоврядування згідно Конституцією та законами України може бути застосоване лише в умовах воєнного стану.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022р. № 64 в Україні введений воєнний стан, який неодноразово продовжувався і на час розгляду цієї справи не припинений і не скасований.
Указом Президента України від 20 лютого 2024 року № 82/2024 утворено Вараську міську військову адміністрацію Вараського району Рівненської області.
Розпорядженням Президента України від 20 лютого 2024 року №17/2024-рп Мариніну Л. призначено начальником Вараської міської військової адміністрації Вараського району Рівненської області.
У зв`язку з Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64, 03.03.2022р. прийнято Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану», що набрав чинності 07.03.2022р.
Відповідно до п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону внесено зміни, серед іншого, до розділу VI Бюджетного кодексу України та доповнено п. 22 п.п.5 наступного змісту: « 5) функції органів місцевого самоврядування, їх виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, військово цивільних адміністрацій у частині бюджетних повноважень здійснюють військові адміністрації у разі їх утворення відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Отже, Держава в особі Верховної Ради України в умовах воєнного стану визначила правила, які мають обов`язковий характер, якими функції органу місцевого самоврядування, в частині бюджетних повноважень, покладено на військові адміністрації населених пунктів.
Тобто, починаючи з 07.03.2022р., зважаючи на приписи пп.5 п.22 розділу VI Бюджетного кодексу України, функції органів місцевого самоврядування у частині бюджетних повноважень здійснюють військові адміністрації, що повністю узгоджується з ч.2 ст.4 Європейської хартії місцевого самоврядування, ратифікованої Законом України від 15.07.1997р., якою визначено, що органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучено зі сфери їх компетенції і вирішення якого не доручено жодному іншому органу, а також ст.21 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР.
З огляду на наведене, з 07.03.2022р., у разі створення військової адміністрації населеного пункту, до неї переходять всі функції реалізації бюджетних повноважень, водночас зі сфери компетенції відповідного органу місцевого самоврядування, на період діяльності військової адміністрації, такі функції вилучаються.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2022 року № 252 «Деякі питання формування та виконання місцевих бюджетів у період воєнного стану» встановлено, що з метою оперативного та ефективного прийняття управлінських рішень для забезпечення безперебійного функціонування установ і закладів бюджетної сфери, комунальних підприємств та задоволення життєво необхідних потреб жителів територіальних громад у період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», виконання та формування місцевих бюджетів здійснюється відповідно до бюджетного законодавства з урахуванням таких особливостей: органи місцевого самоврядування, їх виконавчі органи, місцеві державні адміністрації, військово цивільні адміністрації продовжують здійснювати бюджетні повноваження, а у разі утворення військових адміністрацій такі повноваження здійснюють військові адміністрації відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Таким чином, враховуючи наведене правове регулювання під час запровадження воєнного стану, можна дійти висновку, що з моменту утворення Вараської міської військової адміністрації, остання наділена функціями в частині бюджетних повноважень щодо складання та затвердження місцевого бюджету, внесення змін до нього, забезпечення виконання відповідного бюджету.
Тобто, утворення військової адміністрації населеного пункту тимчасово обмежує реалізацію місцевого самоврядування, зокрема, Вараської міської ради, оскільки з моменту її утворення до військової адміністрації переходять окремі повноваження органів місцевого самоврядування, визначені ч.2 ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», серед яких і складання, затвердження, внесення змін та управління місцевими бюджетами.
Колегія суддів звертає увагу, що повноваження зі складання, затвердження, внесення змін та забезпечення виконання бюджету Вараської міської територіальної громади є повноваженнями саме Вараської МВА, що прямо регламентовано ч.2 ст.15 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». 
При цьому, слід зазначити, що норми Закону України «Про правовий режим воєнного стану», є спеціальними відносно норм актів такої ж юридичної сили всіх інших актів, що за ієрархією є рівними або нижчі за статусом закону.
Наказом Вараської міської військової адміністрації Вараського району Рівненської області «Про затвердження бюджету Вараської міської територіальної громади на 2025 рік» №331 (зі змінами) від 18.12.2024р. затверджено бюджет Вараської МТГ на 2025 рік.
Усі наступні зміни до бюджету Вараської МТГ вносились виключно наказами начальника Вараської МВА (від 27.01.2025р. №23, від 31.01.2025р. №29, від 28.02.2025р. №46, від 24.03.2025р. №72, від 24.03.2025р. №75, від 03.04.2025р. №86, від 16.05.2025р. №167, від 16.04.2025р. №121, від 24.04.2025р. №127, від 16.05.2025р. №167, від 30.05.2025р. №256, від 19.06.2025р. №369, від 18.07.2025р. №468, від 24.07.2025р. №493, від 30.07.2025р. №504, від 04.08.2025р. №506, від 07.08.2025р. №510, від 01.09.2025р. №529, від 30.09.2025р. №551, від 23.10.2025р. №567).
Станом на час розгляду справи вказані накази є чинними та не скасованим, оскільки доказів протилежного апелянт не надав.
Разом з тим, Вараська міська рада прийняла рішення від 20.08.2025р. №183-РВ-25 «Про виділення коштів з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади» та на виконання цього рішення, для здійснення казначейського обслуговування бюджету Вараської міської територіальної громади на 2025 рік за видатками, Фінансове управління виконавчого комітету Вараської міської ради подав до Управління Державної казначейської служби України у м. Вараші Рівненської області довідки до розпису бюджету Вараської міської територіальної громади, які відхилені відповідачем.
Так, Управління Казначейства у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-міністра України, наказами Міністерства фінансів України, дорученнями Міністра фінансів України (далі Міністр), його першого заступника та заступників, наказами Казначейства, дорученнями Голови Казначейства, актами місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування та наказами Головного управління Казначейства.
Положенням ч.1 ст.4 Бюджетного кодексу України (далі БК України) визначено, що бюджетне законодавство складається зокрема з: Конституції України, цього Кодексу; інших законів, що регулюють бюджетні відносини, передбачені ст. 1 цього Кодексу; нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу та інших законів України; нормативно-правових актів органів виконавчої влади, прийнятих на підставі і на виконання цього Кодексу, інших законів України та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України; рішень про місцевий бюджет, рішень органів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування, прийнятих відповідно до цього Кодексу, нормативно-правових актів, передбачених п.п.3, 4, 5, 6, 7 цієї частини статті.
За змістом ч.2 ст.4 БК України бюджетна система України і Державний бюджет України встановлюються виключно Кодексом та законом про Державний бюджет України.
Згідно ч.1 ст.43 БК України при виконанні державного і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів.
При обслуговуванні місцевих бюджетів застосовується Порядок казначейського обслуговування місцевих бюджетів, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 23.08.2012р. № 938, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.09.2012р. № 1569/21881 (далі Порядок № 938), який регламентує організаційні взаємовідносини між територіальними органами Казначейства (далі - органи Казначейства), фінансовими органами та/або Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, районними, міськими, районними у містах, селищними, сільськими радами або їх виконавчими органами, платниками податків, розпорядниками бюджетних коштів та одержувачами бюджетних коштів у процесі казначейського обслуговування місцевих бюджетів органами Казначейства.
В пп. 6.2, п.6 Порядку № 938 видно, що місцеві фінансові органи складають та надають органам Казначейства довідки про зміни до річного розпису місцевих бюджетів, помісячного розпису доходів загального фонду місцевих бюджетів, помісячного розпису фінансування загального фонду місцевих бюджетів за типом боргового зобов`язання, помісячного розпису асигнувань загального фонду місцевих бюджетів (за винятком надання кредитів з бюджету), помісячного розпису спеціального фонду місцевих бюджетів (за винятком власних надходжень бюджетних установ та відповідних видатків), помісячного розпису повернення кредитів до загального фонду місцевих бюджетів та помісячного розпису надання кредитів із загального фонду місцевих бюджетів, складені за формами, наведеними в додатках 3-9 до цього Порядку, і повідомляють головних розпорядників про внесені зміни у вигляді відповідних довідок. Такі довідки місцеві фінансові органи надсилають відповідним органам Казначейства не пізніше третього робочого дня, що настає за днем їх затвердження.
Внесення змін до розпису за спеціальним фондом за іншими надходженнями здійснюється у порядку, встановленому для внесення змін до розпису за загальним фондом, за яким після внесення відповідних змін до розпису складаються довідки про внесення змін до кошторису.
ч.1ст. 116 БК України визначено, що порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання.
Колегія суддів повторює, що за змістом пп.5 п.22 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень БК України установлено, що в умовах воєнного стану або для здійснення згідно із законом заходів загальної мобілізації: функції органів місцевого самоврядування, їх виконавчих органів, місцевих державних адміністрацій, військово цивільних адміністрацій у частині бюджетних повноважень здійснюють військові адміністрації відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Також, Державне казначейство України отримав лист-роз`яснення Міністерства фінансів України про повноваження військових адміністрацій від 24.09.2025р. № 05240-10-5/27197, в якому зокрема, роз`яснено, що у разі відсутності рішення Верховної Ради України про покладення на начальника військової адміністрації повноважень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, сільського, селищного, міського голови, рішення про внесення змін до рішення про місцевий бюджет у частині розподілу коштів з резервного фонду бюджету військові адміністрації населених пунктів приймають на підставі рішення виконавчого органу відповідної ради.
Такі роз`яснення Мінфіну є обов`язковими для застосування органами державної влади, місцевого самоврядування та іншими установами, які попадають під сферу впливу Мінфіну.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що із змісту наявних у матеріалах справи письмових доказів чітко видно, що на виконанні в Управлінні Казначейства знаходиться наказ Вараської міської військової адміністрації № 522 від 18.08.2025р. «Про внесення змін до бюджету Вараської міської територіальної громади на 2025 рік», який передбачає зміни до доходів, видатків, міжбюджетних трансфертів та фінансування Вараської міської територіальної громади на 2025 рік.
п.2 даного наказу визначено, що організація його виконання покладена на фінансове управління виконавчого комітету Вараської міської ради.
Зважаючи на те, що рішення Виконавчого комітету Вараської міської ради від 20.08.2025р. №183-PВК «Про виділення коштів з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади», прийнято поза компетенцією останньої, оскільки такі рішення мають прийматися Вараською міською військовою адміністрацією, тому у відповідача відсутні правові підстави для здійснення казначейського обслуговування бюджету ВМТГ на виконання цього рішення.
Тобто, в умовах воєнного стану правове регулювання бюджетних відносин зазнає змін.
п.1 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014року № 375, Мінфін є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, зокрема у сфері бюджетних відносин, бухгалтерського обліку та казначейського обслуговування бюджетних коштів.
Згідно п.9 цього ж Положення, Мінфін здійснює нормативно-правове та методологічне забезпечення діяльності Державної казначейської служби України, координує та контролює її діяльність.
Таким чином, роз`яснення та позиції Мінфіну, надані в офіційних листах, є обов`язковими для врахування органами Казначейства, як підпорядкованими і такими, що діють у межах реалізації державної фінансової політики, визначеної Мінфіном.
Органи Казначейства здійснюють свої повноваження виключно у межах, визначених законом, відповідно до ст.ст.43, 48, 49,113 Бюджетного кодексу України, якими передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та видатки здійснюються лише в межах бюджетних призначень та відповідно до законодавства.
Казначейство не наділене правом самостійно тлумачити норми бюджетного законодавства чи виходити за його межі. Саме тому воно діє на підставі офіційних роз`яснень Міністерства фінансів України, яке згідно п.1, п.9 Положення, є головним органом у системі виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію бюджетної та казначейської політики, і здійснює нормативно-правове та методологічне забезпечення діяльності Казначейства.
Тобто, лист Мінфіну не є підставою для ухилення від виконання рішень органу місцевого самоврядування, проте, є роз`ясненням компетентного органу щодо правильного застосування норм бюджетного законодавства в конкретній ситуації та є офіційною позицією центрального органу виконавчої влади, який координує діяльність Казначейства, тому органи Казначейства зобов`язані її враховувати у своїй роботі.
п.12 Положення, Міністр фінансів України затверджує положення про структурні підрозділи апарату Міністерства, визначає їх повноваження та розподіляє обов`язки між своїми заступниками і керівниками департаментів. Тобто, директори департаментів діють у межах наданих їм повноважень від імені Міністерства фінансів України.
Таким чином, лист, підписаний директором профільного департаменту, є офіційним документом Міністерства фінансів України, виданим у межах компетенції та від імені Мінфіну. Практика підписання листів посадовими особами апарату міністерства відповідає звичайному порядку діловодства центральних органів виконавчої влади і не впливає на юридичну силу такого документа.
Отже, зазначений вище лист є належним офіційним роз`ясненням Міністерства фінансів України, обов`язковим для врахування органами казначейства при виконанні покладених на них функцій.
Таким чином, відповідач, відхиливши довідки до розпису бюджету Вараської міської територіальної громади №212, №213, №214, №57, №58 від 22.08.2025, надіслані фінансовим органом на реєстрацію на виконання рішення Виконавчого комітету Вараської міської ради від 20.08.2025р. №183-РВ-25 «Про виділення коштів з резервного фонду бюджету Вараської міської територіальної громади», діяв правомірно та відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно наказу Вараської міської військової адміністрації Вараського району Рівненської області «Про внесення змін до бюджету Вараської міської територіальної громади на 2025 рік» №567 від 23.10.2025р. виділено кошти в сумі 975 000,00 грн. на виконання додаткових робіт з капітального ремонту трансформатора на ПС «Вараш» 1Т типу ТДТН 16000/110.
05.11.2025р. КП «МЕМ» уклав з ПП «Енергоспецсервіс» договір №189 на виконання робіт щодо капітального ремонту трансформатора на ПС «Вараш» 1Т типу ТДТН 16000/110.
Листом від 18.11.2025р. №01-13-06/891 УДКСУ у м.Вараші Рівненської області повідомив, що на виконання наказу №567 від 23.10.2025р. надав всі необхідні реєстраційні документи. Також 11.11.2025р. УДКСУ у м. Вараші взяв на облік юридичні зобов`язання КП «МЕМ» за договором №189 від 05.11.2025 р.у сумі 975 тис. грн.
Таким чином, відповідне питання щодо виділення коштів вирішено і в даному випадку фактично відсутній предмет спору.
За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Управління Державної казначейської служби України у м. Вараші Рівненської області діяв у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також, п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Вараської міської ради Рівненської області – залишити без задоволення, а Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2026 року у справі № 460/19229/25- без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель