П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2835/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Лелюк О.П. 
Суддя-доповідач: Біла Л.М. 
04 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Білої Л.М. 
суддів: Моніча Б.С.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії,, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом Департаменту фінансів Чернівецької міської ради, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Департаменту фінансів Чернівецької міської ради в погодженні електронних висновків, які подавались Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області для повернення сум надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 2178282,56 грн (податок на доходи фізичних осіб – 1796896,96 грн, єдиний податок з фізичних осіб – 381885,60 грн);
- зобов`язати Департамент фінансів Чернівецької міської ради погодити подані Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області електронні висновки на повернення надміру сплачених до бюджету податків: №23RS/2413 від 04 березня 2025 року з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1796896,96 грн, №22RS/2413 від 04 березня 2025 року з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 381885,60 грн.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 07.07.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Водночас судом залучено до участі у розгляді справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління ДПС у Чернівецькій області.
В подальшому, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 05.02.2026 року закрито провадження у справі.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.
В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що висновки суду першої інстанції, які стали підставою для прийняття оскаржуваного судового рішення є такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального закону.
За правилами п.3 ч.1 ст.294 та ч.2 ст.312 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. На переконання суду, з огляду на підстави цього позову, склад його сторін та зміст вимог, останні не можуть бути предметом судового розгляду, що виключає обов`язок адміністративного суду щодо роз`яснення заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд цієї справи.
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі, колегія суддів виходить із наступного.
За змістом ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.
У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватись у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах
Згідно п. 1 ч. . ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. 
У п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України вказано, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних та юридичних осіб з органом державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), органом місцевого самоврядування, їх посадовою чи службовою особою, іншим суб`єктом при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій або наданні адміністративних послуг. 
Розгляду адміністративним судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. 
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору.
Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.
Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.
До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.
Як було встановлено судом першої інстанції, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а зобов`язано Головне управління ДПС у Чернівецькій області подати до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок про повернення ОСОБА_1 на його розрахунковий рахунок сум надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 4243910,72 грн. (податок на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн, податок на додану вартість - 2065128,16 грн, єдиний податок з фізичних осіб - 381885,60 грн).
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року у справі №600/2332/24-а) зобов`язано Головне управління ДПС у Чернівецькій області подати безпосередньо до Чернівецького окружного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2024 року у справі № 600/2332/24-а.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 21.05.2025 року у справі №600/2332/24-а прийнято звіт Головного управлінням ДПС у Чернівецькій області про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а у частині подання до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ОСОБА_1 на його розрахунковий рахунок НОМЕР_1 сум надміру сплачених до бюджету податків, а саме податку на додану вартість, на загальну суму 2065128,16 грн. В іншій частині звіт про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а – не прийнято. Встановлено новий строк для подання Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області безпосередньо до Чернівецького окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а у частині повернення ОСОБА_1 надміру сплачених до бюджету податків, а саме податку на доходи фізичних осіб - 1796896,96 грн, та єдиного податку з фізичних осіб - 381885,60 грн, - протягом шістдесяти днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.09.2025 року у справі №600/2332/24-а прийнято звіт Головного управління ДПС у Чернівецькій області про виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі №600/2332/24-а.
Згідно змісту вказаної ухвали, у поданому до суду звіті представник Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області повідомляв, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року було подано в автоматичному режимі до Головного управління Державної казначейської служби України в Чернівецькій області, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, електронні висновки про повернення ОСОБА_1 на розрахунковий рахунок надміру сплачених до бюджету податків в розмірі 4243910,72 грн., а саме: Електронний висновок № 23RS/2413 від 04.03.2025 року з податку па доходи фізичних осіб на загальну суму 1796896,96 грн, Електронний висновок № 21 RS/2413 від 04.03.2025 року з податку на додану вартість на загальну суму 2065128,16 грн, Електронний висновок № 22RS/2413 від 04.03.2025 року з єдиного податку з фізичних осіб на загальну суму 381885,60 грн. Однак, листом від 05.03.2025 року №10/03-07/263 (вх. ГУ ДПС від 05.03.2025р №2683/5ЕКПП) фінансове управління Чернівецької міської ради повідомило Головне управління ДПС у Чернівецькій області про непогодження вищевказаних висновків. Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області з метою виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.09.2024 року у справі № 600/2332/24-а та на виконання ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.04.2025 року щодо встановлення судового контролю та необхідності подання звіту про виконання рішення ЧОАС від 30.09.2024 року, 28.04.2025 року повторно направлено до фінансового управління Чернівецької міської ради лист №2952/6/24-13-19-02-06 про необхідність погодження електронних висновків по ФОП ОСОБА_1 . Згідно відповіді Департаменту фінансів Чернівецької міської ради від 06.05.2025 року № 5265/5/ЕКПП: “.... Враховуючи те, що кошти, сплачені ОСОБА_1 до бюджету Чернівецької міської територіальної громади не зараховувались, а, як вбачається із судового рішення, були сплачені до бюджету м. Києва (за попереднім місцем обліку), електронні висновки на повернення надміру сплачених коштів фінансовим управлінням Чернівецької міської ради не погоджено та 05.03.2025 року (лист №10/03-07/263) надана ГУ ДПС у Чернівецькій області вичерпна відповідь з порушеного питання. Враховуючи, що Податковим кодексом України не передбачено повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам з бюджету, до якого такі кошти не були зараховані, електронні висновки на повернення ОСОБА_1 надміру сплачених коштів: по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 1 796 896,96 грн та єдиного податку з фізичних осіб на суму 381 885,60 грн, залишені без погодження.”.
Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд першої інстанції дійшов висновку, що обставини, які передували зверненню ОСОБА_1 до адміністративного суду з цим позовом, свідчать про те, що у даній ситуації відповідач - Департамент фінансів Чернівецької міської ради, не є суб`єктом владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України саме по відношенню до ОСОБА_1 , оскільки ним не приймалось владне управлінське рішення щодо позивача. При цьому, як вбачається з обставин справи, ОСОБА_1 і не звертався до указаного виконавчого органу місцевого самоврядування, що, фактично, свідчить про відсутність відносин між ними, які можна було б визначити як спірні.
На переконання суду першої інстанції, саме питання, пов`язане із невиконанням судового рішення у справі №600/2332/24-а, зумовило звернення ОСОБА_1 до суду з даним позовом, що не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
В даному випадку, суд першої інстанції неправильно визначив правову природу даного спору, фактично ототожнивши нову відмову іншого органу з процедурою виконання рішення у попередній справі № 600/2332/24-а. 
Наразі предметом розгляду в межах даної справи є не вимога повторно спонукати ГУ ДПС виконати рішення суду, а вимога перевірити законність самостійної владної дії Департаменту фінансів Чернівецької міської ради стосовно непогодження електронних висновків № 22RS/2413 та № 23RS/2413 від 04.03.2025, без яких повернення коштів позивачу стало неможливим. 
Це прямо випливає і з позову, і з відзиву відповідача, і з пояснень третьої особи, які наявні в матеріалах справи.
При цьому, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, встановивши, що позовні вимоги у цій справі спрямовані на визнання протиправною відмови Департаменту фінансів у погодженні електронних висновків та на зобов`язання їх погодити, зазначив, що саме Департамент фінансів послався на відсутність правових підстав для погодження, а ГУ ДПС у своїх поясненнях підтримало позов і прямо зазначило, що чинним законодавством не передбачено підстав для непогодження відповідними місцевими фінансовими органами повернення надмірно зарахованих до місцевого бюджету коштів. 
Отже, в матеріалах справи наявний реальний, конкретний та індивідуалізований спір щодо законності владної дії відповідача, а не абстрактне невдоволення позивача станом виконання іншого рішення. 
Департамент фінансів Чернівецької міської ради у своєму відзиві прямо визнав, що предметом спору у даній справі є саме його відмова в погодженні електронних висновків, і обґрунтовував цю відмову по суті. Тобто, сам відповідач визнав, що здійснив владну дію, яка має юридичні наслідки, і саме її правомірність просив оцінити суд. 
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність між сторонами публічно-правового спору є суперечливим і не узгоджується з позицією самого відповідача.
Надаючи оцінку позиції суду першої інстанції, судова колегія зауважує про помилковість застосування до спірних правовідносин позицію Верховного Суду щодо судового контролю за виконанням рішення без урахування суб`єктного складу осіб в конкретних правовідносинах. 
Так, Верховний Суд у постанові від 21.08.2019 у справі № 295/13613/16-а, а також у справах № 819/1430/17, № 806/3099/17 і № 802/1933/18-а виходив із того, що статті 382– 383 КАС України встановлюють спеціальний механізм контролю за виконанням судового рішення і, що подання нового позову не допускається тоді, коли його предметом є спонукання відповідача до виконання судового рішення. 
Натомість стаття 383 КАС України прямо говорить про рішення, дії чи бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень – відповідачем, на виконання рішення суду. Тобто, ця норма за своїм змістом охоплює поведінку саме відповідача у попередній справі, а не будь-якого іншого органу, який надалі створив нову перешкоду в реалізації судового рішення. 
У справі № 600/2332/24-а відповідачем виступало ГУ ДПС у Чернівецькій області, і в контексті викладеного, виключно стосовно податкового органу міг бути застосований механізм статей 382 – 383 КАС України. 
Як вбачається з матеріалів даної справи, ГУ ДПС у Чернівецькій області вчинило дії на виконання рішення у справі № 600/2332/24-а шляхом формування електронних висновків, які подало у встановленому порядку, а після їх непогодження повторно звернулося до фінансового управління в межах судового контролю. 
Більше того, у справі № 600/2332/24-а суд прийняв звіт ГУ ДПС про виконання рішення. Отже, механізм статей 382–383 КАС України щодо попереднього відповідача був фактично використаний. 
Проте, як слідує із заявленого позову, порушення прав позивача допустив не відповідач у справі № 600/2332/24-а, а Департамент фінансів Чернівецької міської ради, який участі у справі №600/2332/24-а не приймав.
Відтак, висновок суду першої інстанції про необхідність застосування приписів статті 383 КАС України до спірних правовідносин, що є предметом розгляду даної справи, є хибним.
Додатково слід звернути увагу на те, що Верховний Суд і Велика Палата Верховного Суду послідовно виходять із того, що право на оскарження індивідуального акту або владної дії має не лише формальний адресат такого акту, а й особа, прав, свобод чи інтересів якої цей акт безпосередньо стосується або на виникнення юридичних наслідків щодо якої він спрямований. Такий висновок, зокрема, відображено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 у справі № 9901/226/19. 
За наведених вище підстав, судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції, що листи Департаменту фінансів Чернівецької міської ради від 05.03.2025 року №10/03-07/263, від 06.05.2025 року №5265/5/ЕКПП, з якими позивач виражає незгоду в межах даної справи, були адресовані не йому, а ГУ ДПС у Чернівецькій області, й такі, фактично, стосуються питань виконання судового рішення у справі №600/2332/24-а.
В даному випадку, якщо владна дія не адресована позивачу формально, але саме вона блокує повернення його коштів, то така дія прямо зачіпає його права й може бути оскаржена в адміністративному суді. 
Сам факт того, що лист про непогодження був адресований ГУ ДПС, а не безпосередньо позивачу, не усуває юридичних наслідків цієї відмови саме для позивача, оскільки кошти позивачу не повернуті, хоча ГУ ДПС виконало той обсяг дій, який був покладений на нього рішенням суду у справі №600/2332/24-а.
Як зазначив позивач, відмова Департаменту фінансів Чернівецької міської ради безпосередньо блокує реалізацію підтвердженого судом права позивача на повернення надміру сплачених сум.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необгрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі, який зроблений внаслідок невірної оцінки спірних правовідносин.
За правилами частини першої статті 320 КАС України підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду справи. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту фінансів Чернівецької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Головне управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії, скасувати.
Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України. 

Головуючий	 		Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Моніч Б.С.    Гонтарук В. М.