Справа № 559/807/26 
Провадження № 3/559/431/2026 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.05.2026 м. Дубно
Суддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Томілін О.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Головного управління ДПС у Рівненській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 155-1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , продавця у магазині «Ябко» м.Дубно ТОВ «Спешлтех», -

ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом №1097/ж12/17-00-0705-24 від 02.03.2026 ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.155-1 ч.1 КУпАП, за наступних обставин. 02.03.2026 року о 11 год. 55 хв. під час проведення фактичної перевірки уповноваженими особами Головного управління ДПС у Рівненській області виявлено, що ОСОБА_1 , працюючи продавцем у магазині «Ябко», що за адресою: Рівненська область, місто Дубно, вул..Д.Галицького, 5, де здійснює господарську діяльність ТОВ «СПЕШЛТЕХ», код ЄДРПОУ: 45459088, допустила порушення встановленого законодавством порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: непроведення розрахункових операцій через ПРРО, чим порушила п.п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265-95/ВР від 06.07.1995 року (зі змінами та доповненнями).
ОСОБА_1 подала до суду заперечення на протокол про адміністративне правопорушення, в яких винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення заперечує, зазначаючи, що у її діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, при цьому просила розгляд справи провести без її участі.
Заперечуючи винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, ОСОБА_1 зазначає, що вона дійсно працевлаштована у магазині «Ябко» ТОВ «Спешлтех». 02.03.2026 здійснено продаж адаптера USB на суму 699 грн., фіскальний чек роздруковано та видано разом з товаром, що відображено і на сайті ДПС, тобто розрахункову операцію проведено через РРО. Водночас, ОСОБА_1 стверджує, що не є суб`єктом вказаного правопорушення, зокрема вказує, що уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення відносно неї, не долучено посадових інструкцій чи наказів щодо покладення не неї відповідальності за проведення розрахункових операцій в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Також зазначає, що матеріали справи не містять будь-яких доказів, з яких можна дійти висновку про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155-1 КУпАП, за обставин, вказаних у протоколі, що стосується проведення розрахункових операцій без застосування РРО. З огляду на викладене, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення щодо неї не є належним та допустимим доказом у справі на підтвердження факту правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, в тому числі, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
За змістом ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, не встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст. 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
За змістом ст. 279 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Частиною 1 ст. 155-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення встановленого законом прядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.
Диспозиція цієї статті є бланкетною, оскільки відсилає до законодавчо встановленого порядку проведення розрахунків у певній сфері.
Розкриваючи склад адміністративного правопорушення, посадова особа, яка склала протокол, зазначила що ОСОБА_1 , працюючи продавцем у магазині «Ябко», що за адресою: Рівненська область, місто Дубно, вул..Д.Галицького, 5, де здійснює господарську діяльність ТОВ «СПЕШЛТЕХ», код ЄДРПОУ: 45459088, допустила порушення встановленого законодавством порядку проведення розрахунків у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а саме: непроведення розрахункових операцій через ПРРО, чим порушила п.п.1,2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» №265-95/ВР від 06.07.1995 року (зі змінами та доповненнями). Саме інкриміноване допущене порушення в протоколі не конкретизовано. 
Згідно акту фактичної перевірки №2908/Ж5/17-00-07-05-17/45459088 від 02.03.2026 року встановлено, що 02.03.2026 інспекторами ГУ ДПС у Рівненській області проведено перевірку торгової точки - магазину «Ябко», що за адресою: Рівненська область, місто Дубно, вул..Д.Галицького, 5, де здійснює господарську діяльність ТОВ «СПЕШЛТЕХ», код ЄДРПОУ: 45459088.
За результатами вказаної перевірки складено акт, яким встановлено продаж адаптеру USB на суму 699 грн., фіскальний чек роздруковано та видано разом з товаром, тобто розрахункову операцію проведено через РРО, а також виявлено готівкові кошти на суму 97000 грн., а сума готівкових коштів, яка зазначена в Х-звіті ПРРО денному становить 92443 грн., тобто реалізація товарів на суму 4557 грн. відбулася без застосування ПРРО.
Згідно з п.п. 1, 2 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», порушення яких інкримінується  ОСОБА_1 , суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Використання програмних реєстраторів розрахункових операцій при оптовій та/або роздрібній торгівлі пальним забороняється;
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Фізичні особи - підприємці, які є платниками єдиного податку та не зареєстровані платниками податку на додану вартість, при продажу товарів (крім підакцизних товарів, технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, ювелірних та побутових виробів з дорогоцінних металів, дорогоцінного каміння, дорогоцінного каміння органогенного утворення та напівдорогоцінного каміння) або наданні послуг мають право в розрахунковому документі зазначати назву товару (послуги) у вигляді, що відображає споживчі ознаки товару (послуги) та ідентифікує належність такого товару (послуги) до товарної групи чи послуги.
Згідно з п.п. 11, 12 ст. 3 ЗУ «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
- проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями;
- вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів, здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Відповідно до ч. 1 ст. 155-1 КУпАП адміністративне стягнення за порушення вимог вказаної статті підлягають особи, які здійснюють розрахункові операції, та посадові особи.
Системне тлумачення вказаних вище норм Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг» дає підстави дійти висновку, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП, є суб`єкти господарювання (посадові особи, до компетенції яких належить організація здійснення розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг) та особи, які здійснюють розрахункові операції відповідно до своїх функціональних обов`язків.
Наявність трудових відносин між ТОВ «СПЕШЛТЕХ» (роботодавцем) та  ОСОБА_1 (працівником) не заперечується останньою, а отже вона є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Водночас у протоколі про адміністративне правопорушення належно не викладено обставин вчинення правопорушення, а саме не зазначено продаж яких саме товарів, та за яких обставин (під час перевірки/за інших обставин), було здійснено  ОСОБА_1 , тобто конкретно і належно не викладено суть правопорушення.
Згідно з положеннями КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та у будь-який спосіб конкретизувати пред`явлене посадовою особою адміністративне обвинувачення, оскільки це суперечить загальним засадам судочинства, які передбачені ст. 129 Конституції України, та буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості (ст. 62 Конституції України). Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
Крім того, протокол сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами є лише початковим правовим висновком щодо дій певної особи та не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Зазначене узгоджується із судовою практикою ЄСПЛ (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey)). 
У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Разом з тим, відповідно до протоколу порушення  ОСОБА_1 , а саме непроведення розрахункових операцій через ПРРО було вчинено 02.03.2026 року о 11 год. 55 хв., проте жоден із долучених до протоколу доказів не містить відомостей про вчинення останньою зазначеного у протоколі правопорушення за вказаних обставин. Натомість, за результатами вказаної перевірки у вказаний час встановлено продаж адаптеру USB на суму 699 грн., фіскальний чек роздруковано та видано разом з товаром, тобто розрахункову операцію проведено через РРО.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні, допустимі та достатні докази, які свідчать про те, що саме  ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155-1 КУпАП за вказаних у протоколі обставин.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, суд вважає за необхідне провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155-1 КУпАП.
Приймаючи до уваги вищенаведене, керуючись ст.155-1, ст.221, ст.247, ст.256, ст.284, ст.289, ст.294 КУпАП, суд

постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.155-1 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя         О.М.Томілін