ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

29 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/10000/26
категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Романченка Є.Ю., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, 

встановив:

Позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не здійснення перевірки законності виконавчого провадження №76986005 відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII та не прийняття з цього приводу відповідного рішення, за скаргою ОСОБА_1 від 27.02.2026 на рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №76986005;
- зобов`язати начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України здійснити перевірку законності виконавчого провадження №76986005 відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII та прийняти з цього приводу відповідне рішення, за скаргою ОСОБА_1 від 27.02.2026 на рішення державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №76986005.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що подано до начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у письмовій формі скаргу на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №76986005. Однак, на даний час начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про результати перевірки законності виконавчого провадження за скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №76986005, жодним визначеним законодавством порядком протиправно не проінформовано. 
Представником відповідача подано відзив на позовну заяву за змістом якого у задоволенні позову просить відмовити. Зазначено, що здійснення такої перевірки є дискреційним повноваженням відповідної посадової особи, тобто її правом, а не обов`язком. Відтак саме по собі не проведення перевірки не може свідчити про протиправну бездіяльність, оскільки законодавством не встановлено імперативного обов`язку її здійснення у кожному випадку.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.03.2024 у справі №240/26727/23, зобов`язано Міністерство оборони України, в особі Головного управління капітальних вкладень, подати Список виплати грошової компенсації в Збройних Силах України із виплатою ОСОБА_1 грошової компенсації в сумі 1 273 654,80 грн. за належне йому, а також членам його сім`ї: дружині – ОСОБА_2 і доньці – ОСОБА_3 , для отримання жиле приміщення відповідно до пункту 12 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №728 від 02.09.2015 та пункту 9 Розділу VІІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018, на затвердження Міністру оборони України.
14.01.2025 Житомирським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по адміністративній справі №240/26727/23.
27.01.2025 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем відкрито примусове виконавче провадження №76986005 (ідентифікатор доступу: АБ8Г2ЕБ4ВААГ) за виконавчим листом по адміністративній справі №240/26727/23, виданим 14.01.2025 Житомирським окружним адміністративним судом.
07.05.2025 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Берегових Владиславом Сергійовичем закінчено виконавче провадження №76986005 за виконавчим листом по адміністративній справі №240/26727/23, виданим 14.01.2025 Житомирським окружним адміністративним судом, на підставі пункту 9 частини першої статті 39 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
27.02.2026 позивачем, як стягувачем, подана начальнику відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України скарга на вищевказану постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №76986005.
Листом від 18.03.2026 № 37525/36537-31-26 начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надано позивачу відповідь, в якій зазначено, що дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження №76986005 від 07.05.2025 відповідають вимогам чинного законодавства, а саме рішення прийняте у відповідності до змісту резолютивної частини рішення суду.
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби визначено статтею 74 Закону №1404-VІІІ.
Так, згідно з ч.1 ст.74 Закону №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч.2 ст.74 Закону №1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
При цьому ч.3 ст.74 Закону №1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
При цьому порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження визначений розділом ХІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 283/5) (далі Інструкція).
Так, п.1 розділу ХІІ Інструкції встановлено, що перевірити законність виконавчого провадження мають право:
директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, відділах примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень, відділах державної виконавчої служби;
начальник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі
начальник управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані;
начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі;
начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.
Відповідно до п.2 розділу ХІІ Інструкції посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.
Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому, пункту 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувача та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.
Таким чином, як приписами ст.74 Закону №1404-VІІІ, так і приписами розділу ХІІ Інструкції передбачено, що правом на ініціювання проведення перевірки законності виконавчого провадження наділені стягувач та інші учасники виконавчого провадження, крім боржника. В свою чергу, в силу приписів ч.1 ст.74 Закону №1404-VІІІ боржнику надане право на оскарження рішень, дій чи бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.
Згідно статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.
Згідно пункту 3 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, органами державної виконавчої служби є:
Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;
відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;
управління забезпечення примусового виконання рішень міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - управління забезпечення примусового виконання рішень);
відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень;
відділи державної виконавчої служби міжрегіональних управлінь Міністерства юстиції України (далі - відділи державної виконавчої служби).
Таким чином відділи примусового виконання рішень управлінь забезпечення примусового виконання рішень є окремими органами державної виконавчої служби від управлінь забезпечення примусового виконання рішень.
Наказом Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13.10.2022 № 121/7 «Про затвердження Положень про Управління забезпечення примусового виконання рішень Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та їх структурних підрозділів» затверджено, зокрема, Положення про відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Згідно пункту 1 розділу І Положення, Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції є органом державної виконавчої служби, який входить до системи органів Міністерства юстиції України, є структурним підрозділом та підпорядкується Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції через Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.
Розділом III Положення визначені функції Відділу, однією з яких є розгляд звернень громадян та юридичних осіб, аналіз стану цієї роботи у Відділі, ведення прийому громадян з питань, що належить до компетенції Відділу.
Згідно пункту 1 розділу V Положення, Відділ очолює заступник начальника Управління - начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, який призначається на посаду та звільняється з посади Державним Секретарем Міністерства юстиції України у встановленому законодавством порядку.
Згідно підпункту 10 пункту 2 розділу V Положення, начальник Відділу, серед іншого, розглядає скарги на дії (бездіяльність) державних виконавців.
Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження регламентований розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень.
Згідно приписів абзацу п`ятого пункту 1 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, начальник відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.
Згідно пункту 2 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, посадові особи, зазначені у пункті 1 цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби та з власної ініціативи.
Посадові особи, зазначені в абзацах третьому, п`ятому та шостому, пункту І цього розділу, можуть проводити перевірку законності виконавчого провадження також за скаргою стягувана та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника), а посадові особи, зазначені в абзацах другому та четвертому пункту 1 цього розділу, - за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Доручення керівника вищого органу державної виконавчої служби про проведення перевірки законності виконавчого провадження надається в письмовій формі.
Таким чином, начальник Відділу має повноваження на розгляд скарг на дії (бездіяльність) державних виконавців цього Відділу та проведення перевірок законності виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому Відділі за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, з власної ініціативи а також за скаргою стягувана та інших учасників виконавчого провадження (крім боржника).
При цьому начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень має право перевірити законність виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби, з власної ініціативи, а також за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Аналізуючи правову конструкцію зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, слід дійти висновку, що посадові особи, визначені пунктом 2 розділу ХІІ Інструкції №512/5 наділені правом самостійно визначати наявність чи відсутні підстав для ініціювання перевірки законності виконавчих проваджень, окрім випадку, проведення перевірки за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби.
Суд зауважує, що бездіяльність - це пасивна форма поведінки особи, пов`язана з невиконанням нею дій, які вона повинна була й могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових чи інших обов`язків. Поряд з тим, начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчинено дії щодо перевірки обставин, повідомлених позивачем в його скарзі від та надано відповідну відповідь у формі листа.
Враховуючи вищевикладене, та суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, зокрема чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, 13, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ 00015622) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Ю. Романченко

29.06.26