УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд

Справа № 295/6205/26	Головуючий у 1-й інст. Костенко С. М.	
Категорія 	Доповідач Скітневська О.М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Скітневської О.М., з секретарем судового засідання Кашенко Л.М., з участю представника митниці Заліщука Олексія Миколайовича, особи, щодо якого складено протокол, ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Житомирі апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 05 травня 2026 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Богунського районного суду м.Житомира від 05 травня 2026 року провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито за відсутністю складу правопорушення.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з протоколом про порушення митних правил від 11.03.2026 №0260/UA101000/2025 управлінням боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Житомирської митниці на виконання листів Держмитслужби України від 09.10.2025 № 20/20-02-01/7/1127 та від 20.11.2025 № 20/20-02-01/7/1276, якими в додатку до листа від 20.11.2025 № 20/20-02-01/7/1276 надіслано лист Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 10.11.2025 № 220/9/1496 щодо непідтвердження фактів отримання товарів гуманітарної допомоги військовою частиною НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) (вхідний митниці від 20.11.2025 № 10363/4-20), проведено перевірку законності ввезення на митну територію України транспортних засобів у якості гуманітарної допомоги зі звільненням від сплати обов`язкових митних платежів, отримувачем яких є військова частина НОМЕР_1 . Так, у листі Департаменту внутрішнього аудиту Міністерства оборони України від 10.11.2025 № 220/9/1496 міститься інформація про те, що за результатами проведеного аудиторського дослідження, яке проводив підрозділ Служби внутрішнього аудиту Міністерства оборони України, ряд транспортних засобів, які були ввезені у якості гуманітарної допомоги, отримувачем яких зазначено цю військову частину, військова частина не отримувала та на обліку вони у військовій частині не перебувають. 
Згідно з інформацією, що міститься у базах даних Держмитслужби, встановлено, що 17.08.2022 о 03 год. 47 хв. через міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2005 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України. 
У поданій ОСОБА_1 до митного контролю та оформлення Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.08.2022, яку ним підписано особисто, отримувачем товару зазначено військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), вказано реєстраційний номер НОМЕР_3 та невірно вказано кузов № НОМЕР_4 , який не відповідає документу про реєстрацію транспортного засобу, де зазначено кузов № НОМЕР_2 . У своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 пояснив, що помилково ним було зазначено у митній декларації кузов № MMBJNK7403D036976 (дійсний номер кузова НОМЕР_2 ). Також ОСОБА_1 підтвердив, що він дійсно ввіз транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 в Україну у якості гуманітарної допомоги для потреб військової частини НОМЕР_1 , однак безпосередньо сам не доставив автомобіль до цієї військової частини, а передав у місті Львів представнику військової частини, від якого отримав Акт передачі-приймання, який на цей час, з його слів, втрачено.
Також з метою підтвердження чи спростування отримання та очікування військовою частиною НОМЕР_1 цього транспортного засобу та для підтвердження чи спростування наявності ознак правопорушення Житомирською митницею направлено запити безпосередньо до цієї військової частини від 22.12.2025 за вих. № 7.19-4/20-02/8.2/10374 та від 29.01.2026 за вих. № 7.19-3/20-02/8.2/731, на які Житомирською митницею отримано відповіді від 01.01.2026 за вих. № 1714/2 (вх. митниці від 05.01.2026 № 25/8.2-20) та від 06.02.2026 № 1714/584 (вх. митниці від 06.02.2026 № 1114/8.2-20), в яких зазначено, що цей транспортний засіб у якості гуманітарної допомоги військовою частиною НОМЕР_1 не отримувався, та військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 для військових потреб не використовується.
Відповідно до листа управління контролю та адміністрування митних платежів Житомирської митниці від 30.01.2026 № 15/15-01/837 станом на дату ввезення (17.08.2022) цього транспортного засобу в Україну його вартість становить 111 099,00 гривень.
Так, на думку представників митниці, громадянин України ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України товару – транспортного засобу марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2005 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3, тип двигуна - дизель, у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для його переміщення документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача (отримувача) товару, а саме Декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою від 17.08.2022, у якій отримувачем зазначено військову частину НОМЕР_1 . 
Таким чином у діях громадянина України ОСОБА_1 убачається склад порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 Митного кодексу України.
Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції про закриття провадження представник митниці Кондратюка А.В. оскаржив законність й обґрунтованість постанови суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, прийнята без дослідження всіх матеріалів справи та без повного з`ясування всіх обставин справи.
Вказує на те, що судове рішення базується виключно на поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і не грунтується на фактичних доказах та матеріалах. Звертає увагу на те, що показання ОСОБА_1 жодним чином не спростовують наданих листів військової частини НОМЕР_1 . У відповідності до поданої ОСОБА_1 декларації транспортний засіб мав бути доставлений до військової частини НОМЕР_1 , але безпосередньо військовій частині не був переданий і місце знаходження автомобіля невідоме. Зазначає, що місце знаходження транспортного засобу, який є бувшим у використанні не встановлено, відповідно митним органом з об`єктивних причин не вилучено, а тому провести товарознавчу експертизу без огляду предмета правопорушення не видається можливим.
Просить скасувати постанову Богунського районного суду м. Житомира від 05 травня 2026 року у справі про порушення митних правил та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, застосувавши до нього стягнення відповідно до санкції статті.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ОСОБА_1 , який просив постанову Богунського районного суду м. Житомира залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог статей 245, 252, 280 КУпАП та статей 486, 487, 489 МК України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Згідно з ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Частиною 4 ст. 2 КУпАП установлено, що питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним Кодексом України.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Як вбачається з матеріалів справи суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вимог закону дотримався.
Так, з досліджених матеріалів справи, зокрема протоколу про порушення митних правил від 11.03.2026 №0260/UA101000/2025 убачається, що 17.08.2022 о 03 год. 47 хв. через міжнародний пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці громадянином України ОСОБА_1 на митну територію України ввезено транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2005 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3, тип двигуна - дизель, оформлений у якості гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану без оподаткування та застосовування заходів нетарифного регулювання і випущений на митну територію України. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що з початку повномасштабного вторгнення рф в Україну займається допомогою волонтерським рухам, благодійним фондам щодо доставки із-за кордону гуманітарної допомоги. 17.08.2022 він, разом з іншими волонтерами доставили з Польщі в Україну декілька автомобілів, які безпосередньо доставив до м. Львів, де особа відповідальна за передачу автомобілів військовим, передала його на військову частину. Зазначив, що в автомобілі були технічні документи та акт прийому-передачі, який в подальшому йому мали повернути. Однак зв`язок з особою, яка отримала вказаний автомобіль втрачено і акт йому не передали, незважаючи на його неодноразові звернення до Фонду, який займався їх закупівлею. Також зазначив, що окрім вказаного автомобіля, він постійно продовжує надавати свою допомогу у доставці гуманітарної допомоги військовим. 
Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав в суді апеляційної інстанції.
Закриваючи провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи Житомирської митниці про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є необґрунтованими. Вказаний висновок суддя мотивував тим, що матеріали справи не містять безумовних та беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_2 інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.
Так, допитана в судовому засіданні свідок  ОСОБА_3 пояснила, що є офіційним волонтером в Україні, постійно співпрацює з військовими частинами. Ввезений ОСОБА_1 автомобіль, як і ще вісім автомобілів, придбані в Англії, доставлені до Польщі, але вони їх забрали з кордону та доставили до Львова. Зазначила, що всі ввезені автомобілі, в тому числі ввезений ОСОБА_4 , потребували додаткового ремонту, а тому були передані на ремонт і в подальшому безпосередньо передані військовослужбовцям. Однак акт прийому-передачі був втрачений і відновити його, як і встановити особу військовослужбовця не надалося можливим.
Згідно з диспозицією ст. 483 МК України, відповідальність за вказаною статтею настає у разі переміщення або дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару, згідно з УКТ ЗЕД, та його митної вартості.
Об`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є охоронюваний МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, зокрема шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості, зокрема щодо товарів, їх ваги або кількості.
Суб`єктивна сторона ч. 1 ст. 483 МК України передбачає прямий умисел, тобто винна у скоєнні правопорушення особа чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України чи вивезти з України з порушенням встановленого порядку.
Таким чином, правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України може бути вчинено лише умисно, коли особа знає, що документи, які вона надає митному органу, як підставу для переміщення товару, містять неправдиві дані, але бажає таким чином незаконно перемістити товар.
Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 3 червня 2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
Також матеріали справи не містять відомостей, що вказаний транспортний засіб був використаний не за призначенням,для власного збагачення шляхом його реалізації, або отримання будь-якої грошової, матеріальної або інших видів компенсації.
З 24.02.2022 Указом Президента України в Україні введено воєнний стан. Збройні Сили України потребували і потребують засобів пересування, обставини ввезення автомобіля мали місце в серпні 2022 року, тобто в запеклих умовах воєнного стану, зумовленого військовою агресією російської федерації проти України. Військові оперативно потребували транспортних засобів підвищеної прохідності, що пояснює недотримання формальностей правильної передачі транспортного засобу, підписання відповідного акту та постановки автомобіля на облік у військовій частині.
Судом встановлено, що 17.08.2022 ОСОБА_1  ввіз на митну територію транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2005 року виготовлення, бувший у використанні, об`єм двигуна - 2477 см3, тип двигуна - дизель. Підставою для ввезення транспортного засобу в якості гуманітарної допомоги стало звернення в/ч НОМЕР_1 від 16.08.2022 № 432. 
Ввезений транспортний засіб 2005 року випуску, не відносяться до преміум-класу, а є бюджетним, що свідчить про те, що вказаний автомобіль дійсно міг ввозитися на територію України для передання в якості гуманітарної допомоги для виконання військових завдань.
Як убачається з дослідженої в судовому засіданні декларації ОСОБА_1 17.08.2022 ввіз на митну територію України транспортний засіб марки «MITSUBISHI», модель «L200», кузов № НОМЕР_2 , реєстраційний іноземний номер НОМЕР_3 , 2005 року виготовлення. 
ОСОБА_1 також до митного контролю подав звернення військової частини НОМЕР_1 про погодження ввезення автомобіля MITSUBISHI L200 4 LIFE vin НОМЕР_2  в якості гуманітарної допомоги військовій частині НОМЕР_1 , відповідальна особа-старший сержант ОСОБА_5 .
Факт видання військовою частиною НОМЕР_1 зазначеного звернення, адресованого начальнику Львівської митниці, підписаного командиром військової частини НОМЕР_1 , який надавався ОСОБА_1 під час ввезення автомобіля саме в якості гуманітарної допомоги, військовою частиною не спростовано. 
Відсутність акту прийому-передачі не свідчить про те, що ОСОБА_1 вніс неправдиві відомості до декларації.
Версія подій ОСОБА_1 , що після ввезення автомобіль був доставлений на ремонт до м.Львова, однак акт прийому-передачі ОСОБА_1 не отримав, а контакти втрачені, нічим не спростована. Відомостей про те, що автомобіль, ввезений ОСОБА_1 в якості гуманітарної допомоги, був проданий або використовувався в інших цілях, ніж був переданий, матеріали справи не містять.
Доводи апеляційної скарги щодо правильності визначення вартості транспортного засобу не спростовує висновків суду щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Таким чином, матеріали справи про порушення митних правил не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинено умисні дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання в якості підстави для переміщення товарів до митного орану документів, що містять неправдиві відомості щодо одержувача товару, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
За таких обставин, викладені в апеляційній скарзі доводи свого підтвердження не знайшли.
Так, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів у справі.
Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, належно мотивувавши своє рішення.
Істотних порушень вимог процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які є підставою для зміни чи скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
На думку апеляційного суду, оскаржена постанова судді першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 528 МК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Житомирської митниці Державної митної служби України в особі представника Кондратюка Андрія Володимировича залишити без задоволення, а постанову Богунського районного суду м. Житомира від 05 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя	О. Скітневська