Справа №584/420/26 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Данік Я. І.	
Номер провадження 33/816/1172/26 	Суддя-доповідач Бондар В. Б. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Бондар В. Б. , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Леськова В.С. на постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 03 квітня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665,60 грн, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Путивльського районного суду Сумської області від 03 квітня 2026 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік за те, що він 7 березня 2026 року об 01 год. 39 хв. біля будинку №42 по просп.Іоанна Путивльського у м.Путивль Сумської області керував автомобілем «VOLKSWAGEN TRANSPORTER KASTEN», без реєстраційного номеру, з ознаками алкогольного сп`яніння (порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці), від проходження огляду щодо встановлення стану сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я відмовився під відеозапис з нагрудної бодікамери, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Леськов В.С., подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Путивльського районного суду Сумської області від 03 квітня 2026 року, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.4 ч.1 ст.247 КУпАП за обставин вчинення дії особою в стані крайньої необхідності та п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за обставин відсутності події або складу правопорушення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказував, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та 7 березня 2026 року о 01 год 39 хв виконував бойовий наказ - його було залучено до евакуації особового складу .
Зазначав, що в матеріалах справи не має доказів відеофіксації, які б підтверджували факт керування або зупинки працівниками поліції транспортного засобу.
Стверджував, що працівниками поліції при складанні протоколу не зазначено, за які саме порушення ПДР був зупинений автомобіль правопорушника, що також не вбачається із долучених відеодоказів.
Вказував, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з метою якнайшвидшого виконання бойового завдання.

В судове засідання, призначене на 09:00 годину 01 травня 2026 року особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Леськов В.С. будучи належним чином повідомленими, не з`явилися, клопотань про відкладення не подавали. 
З огляду на положення ст. 268 КУпАП, за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Враховуючи вищезазначені обставини, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Леськова В.С., які повідомлені належним чином про час, день та місце розгляду справи, що не суперечить вищезазначеним вимогам Закону та узгоджується з вимогами частини 6 ст.294 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків. 
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 608273 від 7 березня 2026 року (а.с.1);
відеозаписами, з яких вбачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також відмова останнього від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.2).
Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Щодо доводів апелянта про те, що відсутні докази на підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , то їх апеляційний суд визнати обґрунтованими не може, оскільки вони спростовуються відеозаписом з якого вбачається факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім цього, з відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє поліцейському, що він висадив свого командира та під час спілкування з працівниками поліції не заперечує факту керування.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 виконував бойове завдання, тому діяв в стані крайньої необхідності, внаслідок чого не підлягає адміністративній відповідальності, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки сукупність відомостей, наявних у матеріалах справи не свідчать про те, що ОСОБА_1 діяв у стані крайньої необхідності, тому що у справі відсутні конкретні відомості (дані) про те, що на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням та складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення він вчиняв будь - які дії для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, тощо.
Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимог статей 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі захисника не вбачається.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Путивльського районного суду Сумської області від 03 квітня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Леськова В.С. на цю постанову - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Бондар В. Б.