ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

24 червня 2026 року	Справа №160/7315/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді Турової О.М., 
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн. згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та провести виплату ОСОБА_1 з 01.01.2025 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». 
В обґрунтування позовної заяви зазначається, що 15.03.2023 року позивача переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності, призначену як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ), розмір якої було обчислено із грошового забезпечення, розрахованого відповідно до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 року №704 (далі - Постанова №704) в редакції п.6 Постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018р. №103 (далі - Постанова №103), виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови №704. При цьому відповідач після переведення позивача на пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ безпідставно не здійснив нарахування і виплату позивачеві щомісячної доплати до пенсії у сумі 2000,00грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, у зв`язку із чим позивач звернувся до відповідача з заявою про здійснення нарахування і виплати цієї доплати, проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправно відмовило у встановленні щомісячної доплати до пенсії позивача, передбаченої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, посилаючись на те, що пенсія по інвалідності позивачеві призначена після 01.03.2018 року з грошового забезпечення, визначеного за умовами Постанова №704, тому підстави для встановлення до розміру пенсії щомісячної доплати в сумі 2000,00грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 відсутні. Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки розмір пенсії по інвалідності обчислено із грошового забезпечення, розрахованого відповідно до п.4 Постанови №704 в редакції п.6 Постанови №103, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови №704, що підтверджується листами Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 13.10.2023 року за вих.№423/6682 та від 14.11.2023 року за вих.№220/13/7642, які враховуються військовими частинами при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення. Внаслідок наведеного жодного осучаснення пенсії позивача не відбувалося, тож відповідач повинен був застосувати приписи Постанови №713 і нарахувати та виплатити позивачеві передбачену цією Постановою щомісячну доплату до пенсії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.03.2025 року прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі №160/7315/25, призначено цю справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали.
Копію позовної заяви, а також копії доданих до позовної заяви документів та ухвалу суду від 17.03.2025 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області отримало 11.03.2025 року та 20.03.2025 року, відповідно, через підсистему ЄСІТС “Електронний суд”, що підтверджується довідками про доставку електронного листа, які наявні в матеріалах справи, однак, станом на час розгляду справи відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
При цьому за приписами частини 6 статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 26.01.2015 року отримував пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
15.03.2023 року ОСОБА_1 переведено з пенсії за віком на пенсію по інвалідності, призначену як особі з інвалідністю 3 групи внаслідок війни, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).
При обчисленні позивачеві пенсії по інвалідності пенсійним органом враховано розмір грошового забезпечення позивача, яке виплачувалося йому станом на 2023 рік та, як вказано у позовній заяві, було розраховане відповідно до п.4 Постанови №704 в редакції п.6 Постанови №103 та з урахуванням листів Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 13.10.2023 року за вих.№423/6682 та від 14.11.2023 року за вих.№220/13/7642, що враховуються військовими частинами при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення.
Судом також встановлено, що позивачеві не нараховувалась та не виплачувалась щомісячна доплата до пенсії у розмірі 2000 грн., передбачена Постановою №713.
20.01.2025 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив нараховувати та виплачувати йому, починаючи з 01.01.2025 року, щомісячну доплату до пенсії, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, посилаючись на те, що розмір його пенсії по інвалідності було обчислено із грошового забезпечення, розрахованого відповідно до п.4 Постанови №704 в редакції п.6 Постанови №103, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови №704, внаслідок чого жодного осучаснення пенсії позивача не відбувалося, тож відповідач має застосувати приписи Постанови №713 і нарахувати та виплатити позивачеві передбачену цією Постановою щомісячну доплату до пенсії.
Листом від 11.02.2026 року №7402-2681/Г-01/8-0400/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за результатами розгляду вищевказаної заяви позивача відмовило у встановленні щомісячної доплати до пенсії позивача, передбаченої п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713, посилаючись на те, що пенсія по інвалідності позивачеві призначена після 01.03.2018 року з грошового забезпечення, визначеного за умовами Постанова №704, тому підстави для встановлення до розміру пенсії щомісячної доплати в сумі 2000,00грн. відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 відсутні.
Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 “Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб”, звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-ХII).
Частиною 1 статті 5 Закону №2262-XII визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.
Згідно зі ст.18 Закону №2262-XII пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства.
Відповідно до ст.21 Закону №2262-XII пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:
а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);
б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).
Частиною 3 статті 43 Закону №2262-XII передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Постанова КМУ №704 набрала чинності з 01 березня 2018 року.
При цьому пунктом 2 Постанови КМУ №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Зокрема, Постановою КМУ №704 установлено такі додаткові види грошового забезпечення:
- надбавка за особливості проходження служби в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 постанови № 704);
- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (пункт 6 постанови № 704).
При цьому, пп. 2 пп. 5 Постанови КМУ №704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.
У свою чергу, з метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб Кабінет Міністрів України ухвалив постанову №713, пунктом 1 якої установив з 01.07.2021 особам, яким призначено пенсію до 01.03.2018 відповідно до Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01.03.2018, щомісячну доплату в сумі 2000,00грн, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.
У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000, 00 грн. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000, 00 грн, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.
Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01.07.2021.
Відповідно до пояснювальної записки до проекту Постанови №713 метою її ухвалення зазначено поетапне зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018, які мають місце після перерахунку пенсії.
Прийняття постанови зумовлено, зокрема, тим, що після перерахунку пенсій колишнім військовослужбовцям Збройних Сил України у 2018 році, їхні пенсії не індексувалися через відсутність відповідного механізму, а диспропорція у розмірах пенсій в залежності від часу їх призначення складає більше 70 відсотків. Мінімальні пенсійні виплати для військовослужбовців, зокрема складають близько 2000,00грн. - 2700,00грн.
Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018, а також тим з них, кому призначено (поновлено) пенсію після 01.03.2018, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 або до цієї дати, було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія вищевказаним особам переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.
У справі, що розглядається, судом встановлено, що позивачеві пенсію по інвалідності відповідно до Закону №2262-ХІІ було призначено 15.03.2023 року, тобто після 01.03.2018 року, та обчислено розмір призначеної позивачеві пенсії з урахуванням грошового забезпечення, яке позивач отримував у 2023 році, тобто з грошового забезпечення, визначеного не станом на 01.03.2018 або не до цієї дати, відтак, позивач не має права на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн відповідно до Постанови №713.
Посилання позивача на те, що відповідачем при обчисленні його пенсії по інвалідності враховано грошове забезпечення, визначене саме станом на 01.03.2018, оскільки це грошове забезпечення розраховане відповідно до п.4 Постанови №704 в редакції п.6 Постанови №103, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови №704, що підтверджується листами Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 13.10.2023 року за вих.№423/6682 та від 14.11.2023 року за вих.№220/13/7642, які враховуються військовими частинами при нарахуванні та виплаті грошового забезпечення, суд не приймає до уваги та вважає помилковими, з огляд на таке. 
Так, визначений п.4 Постанови №704, в тому числі в редакції п.6 Постанови №103, порядок розрахунку таких складових грошового забезпечення як посадового окладу та окладу за військовим званням, свідчить лише про сам порядок їх обрахунку та базову величину (розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня 2018 року), з якої ці складові грошового забезпечення розраховуються, проте, це не свідчить про неможливість зміни після 01.03.2028 року певних додаткових видів грошового забезпечення та їх розміру у складі всього грошового забезпечення позивача, тим паче, що навіть у листі Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 14.11.2023 року за вих.№220/13/7642, на який, зокрема, посилається й сам позивач, чітко зазначено, що Міністром оборони України премії та надбавки за особливості проходження служби можуть встановлюватися, як і в більшому розмірі, так і в меншому розмірі, тобто щорічно розмір премії та надбавки може відрізнятися. Відтак, сам факт розрахунку грошового забезпечення позивача станом на 2023 рік, виходячи з розмірів таких його складових як посадового окладу та окладу за військовим званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 Постанови №704, не свідчить, що все грошове забезпечення позивача станом на 2023 рік розраховане станом на 01.03.2018 року або до цієї дати. 
Зважаючи на те, що у матеріалах справи відсутні докази того, що пенсію по інвалідності позивачеві призначено на підставі грошового забезпечення, визначеного станом на 01.03.2018 року або до цієї дати, і позивачем до позовної заяви таких доказів також не надано, суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно не призначило та не виплачувало позивачеві щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн, передбачену Постановою №713.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, а також на те, що позивач у цій справі звільнений від сплати судового збору відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України не здійснюється. 
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 21910427, місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Турова