Справа № 214/1694/26
2/214/3142/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
(заочне)
30 червня 2026 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Сіденко С.І.,
за участю: секретаря судового засідання Розстальної К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
Представник ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» - адвокат Маслюженко М.П. звернувся до суду з позовною заявою в якій просить суд: стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «САНФОРД КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 38 294,81 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 7200,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 08.11.2018 Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №Р24.00408.004515989 Кредитний договір був підписаний позичальником власноручно. Від імені Банку договір був підписний з використанням аналогу власноручного підпису уповноваженої особи Банку та відтиску печатки банку.
Відповідно до п.1.1. Кредитного договору банк надає Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 99 377,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору. Відповідно до умов договору кредит надається шляхом зарахування коштів на банківський рахунок Позичальника, що відкривається Банком. Сторони погодили, що строк кредитування становить 12 місяців з дня підписання Договору, тобто до 08.11.2019 включно.
Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок Позичальника грошові кошти в сумі 99 377,00 грн., з яких був сплачений на рахунок СК "ПЗУ Україна страхування життя" страховий платіж від імені Позичальника в сумі 16 562,83 грн.
Позичальник лише частково виконав свої зобов`язання з повернення суми кредиту разом з процентними платежами, сплатив Банку лише 98 135,20 грн. Останній платіж проведено 14.02.2020.
Після закінчення строку кредиту Кредитор не здійснював нарахування процентів за користування кредитними коштами, не нараховував штрафні санкції та комісії.
У зв`язку із зазначеним, станом на 08.11.2019 сформувалася заборгованість Позичальника перед Банком у розмірі 30 704,85 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 19 586,88 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 117,97 грн.
Станом на 16.11.2023 розмір заборгованості за основним боргом і відсотками не змінився.
16.11.2023 року між АТ «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» був укладений договір факторингу №16/11-23, на підставі якого ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018.
29.12.2023 ТОВ «ФК «Сонаті» уклало з ТОВ «Санфорд Капітал» договір факторингу №29/12-23, за умовами якого до ТОВ «Санфорд Капітал» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018.
Всі нарахування, що відбувались до дати отримання ТОВ «Санфорд Капітал» права грошової вимоги, здійснювались безпосередньо AT «Ідея Банк» станом на день відступлення права вимоги 16.11.2023. ТОВ «Санфорд Капітал» та ТОВ «ФК «Сонаті» не здійснювали жодних додаткових нарахувань, умови кредитного договору в односторонньому порядку не змінювали.
Наявність заборгованості за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 зумовила звернення позивача до суду з даним позовом.
Ухвалою Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2026 позовну заяву ТОВ «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк подати письмовий відзив на позов.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін.
Відповідач в судове засідання не з`явився, судова повістка про виклик до суду направлялася за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими ст.89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства, встановив наступні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що 08.11.2018 між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №Р24.00408.004515989. 
.
Вказаний договір разом із заявою-анкетою, заявою про акцепт публічної оферти, паспортом споживчого кредиту підписано ОСОБА_1 власноручним підписом.
Умовами кредитного договору визначено, що банк надає позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 99 377 грн, включаючи витрати на страховий платіж, а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом із процентними платежами, згідно з умовами цьогоДоговору. Строк кредитування 12 місяців. Процентна ставка становить 15% річних.
Відповідно до п. 1.6 Договору позичальник надає свою згоду на укладення за рахунок позичальника як страхувальника та застрахованої особи договору добровільного стархування життя. Цим договором позичальник доручає та дає розпорядження Банку : переказати страховику кредитні кошти в частині суми страхового платежу, належного страховику, через транзитний рахунок Банку.
У пункті 6 Договору сторони погодили Графік платежів, відповідно до якого ОСОБА_1 повинен був вносити платіж, спрямований на погашення заборгованості, восьмого числа кожного місяця з 08.12.2018 (перший платіж) у сумі 9975,80 грн, останній платіж 08.11.2019 у сумі 9975,74 грн, всього 12 платежів. Загальна вартість кредиту 119 709,54 грн.
Одночасно з укладенням кредитного договору позичальник уклав з ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» договір добровільного страхування життя на випадок смерті в результаті нещасного випадку від 08.11.2018. Розмір страхового внеску за цим договором страхування становить 16 562,83 грн. Вигодонабувачем за цим договором страхування є АТ «Ідея Банк».
Після укладення кредитного договору Банк свої зобов`язання виконав і перерахував на банківський поточний рахунок позичальника грошові кошти в сумі 99 377,00 грн та на рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна страхування життя» страховий платіж від імені позичальника в сумі 16 562,83 грн., що підтверджується ордером-розпорядженням про видачу кредиту та ордером-розпорядженням про сплату страхового платежу.
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, доданого до позовної заяви, станом на 16.11.2023 за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 ОСОБА_1 має заборгованість в розмірі 30 704,85 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 19 586,88 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 117,97 грн.
Як вбачається із виписки по рахунку ОСОБА_1 , складеної первісним кредитором АТ «Ідея Банк», банк свої зобов`язання перед клієнтом за договором виконав у повному обсязі, надавши кредит в сумі 99 377,00 грн, а ОСОБА_1 користувалася грошовими коштами та здійснювала платежі, спрямовані на погашення заборгованості, всього спатила 98 135,20 грн.
16.11.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Сонаті» було укладено договір факторингу № 16/11-23, згідно умов якого ТОВ «ФК «Сонаті» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 до боржника ОСОБА_1 у розмірі 30 704,85 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 19 586,88 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 117,97 грн, що підтверджується Друкованим реєстром боржників №1 від 16.11.2023 до договору факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023.
29.12.2023 між ТОВ «ФК «Сонаті» та ТОВ «Санфорд Капітал» було укладено договір факторингу № 29/12-23, згідно умов якого ТОВ «Санфорд Капітал» набуло право грошової вимоги за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 до боржника ОСОБА_1 у розмірі 30 704,85 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 19 586,88 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 117,97 грн, що підтверджується Витягом з друкованого реєстру боржників №1 до договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023.
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Санфорд Капітал» до суду за захистом своїх прав.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК Україникредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зістаттею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між АТ «Ідея Банк» та ОСОБА_1 , як позичальником, 08.11.2018 укладено договір кредиту та страхування у письмовій формі, відповідно до якого відповідачка отримала кредитні кошти в сумі 99 377,00 грн (з яких 99 377,00 грн грн перераховано на рахунок відповідачки, а 16 562,83 грн на обумовлений у договорі рахунок як сплату страхового платежу).
Відповідач ОСОБА_1 належним чином свої зобов`язання не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого у відповідач перед позивачем склалася заборгованість у розмірі 30 704,85 грн, з яких: заборгованість за основним боргом в сумі 19 586,88 грн; заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками в сумі 11 117,97 грн.
В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договорів, їх форма і порядок укладення суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обов`язки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами, про що свідчить їх підписання ними.
Факт укладення кредитного договору та, відповідно, отримання грошових коштів відповідачка не заперечує.
Доказів сплати коштів (суми тіла кредиту та відсотків у повному обсязі або частково) за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 відповідачем не надано.
Так, у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц Верховний Суд наголосив, що виписка з банківського рахунку є належним та допустимим доказом, який підтверджує рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Надана позивачем виписка по рахунку ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 є належним та допустимим доказом, яка підтверджує здійсненні ОСОБА_1 платіжні операції за кредитним договором, також з виписки вбачається, що відповідач сплачував заборгованість за кредитним договором та всього сплатив 98 135,00 грн.
Разом з цим, сторони у Кредитному Договорі визначили Графік платежів, у якому зазначені періоди внесення чергових платежів за кредитним договором, всього 12 платежів кожного місяця з 08.12.2018 (перший платіж) по 08.11.2019 (останній платіж).
На підставі викладеного, оскільки відповідач умови вказаного договору не виконав, внаслідок чого утворилась вищезазначена заборгованість, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 в розмірі 38 294,81 грн.
Таким чином, вимоги ТОВ «Санфорд Капітал» підлягають задоволенню у повному обсязі.
Щодо відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з оплатою послуг поштового зв`язку, суд зазначає наступне.
Позовна вимога про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з оплатою послуг поштового зв`язку, є безпідставною, оскільки такі витрати не належать до судових витрат у розумінні статей 133, 141 ЦПК України. Надсилання копії позову іншим учасникам справи є процесуальним обов`язком позивача, передбаченим статтею 177 ЦПК України, а тому витрати на виконання такого обов`язку не можуть бути покладені на відповідача. Зазначені витрати виникають у зв`язку з реалізацією права на звернення до суду, а не внаслідок розгляду справи судом. Витрати на відправлення відповідачу копії позовної заяви не є витратами, пов`язаними з розглядом справи, та не підлягають відшкодуванню, оскільки їх понесення обумовлене виконанням позивачем вимог процесуального закону щодо подання позову.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Крім зазначеного, у пред`явленому позові позивач просить стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7200 грн.
Так, згідно з положеннями ч. 1, п. 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу; витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.
Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7200 грн. представник позивача надав суду: договір про надання правничої допомоги від 01.04.2024, укладений між ТОВ «Санфорд Капітал» та адвокатським обєднанням «Альянс ДЛС» свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; акт про підтвердження надання правової допомоги.
Оцінюючи співмірність витрат на оплату послуг адвоката, суд виходить з наступного.
У детальному описі виконаних робіт представником позивача зазначено, що ним здійснено таку роботу: правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Санфорд Капітал» 1200 грн. проведення юридичного та фінансового аналізу 1 боржника, 6000 грн. складання, підписання та подання до суду позовної заяви щодо стягнення заборгованості з 1 боржника.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (п. 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п. 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З огляду на викладене, враховуючи обставини справи, надані стороною позивача докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а також враховуючи, що дана цивільна справа не є справою значної складності, об`єм виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) є незначним, суд дійшов висновку, що заявлений стороною позивача розмір вартості послуг за правничу допомогу у загальній сумі 7200,00 грн є завищеним і неспівмірним із предметом даного позову, в зв`язку з чим наявні підстави для застосування положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 3000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 264, 265, 273, 274, 280-282, 354 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальність «Санфорд Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 останє відоме місце реєстрації АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Санфорд Капітал» (місцезнаходження за адресою: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69 код ЄДРПОУ 43575686) заборгованість за кредитним договором №Р24.00408.004515989 від 08.11.2018 у розмірі 38 294,81 грн, витрати по сплаті судового збору у розмірі 2662,40 грн ., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн.
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.І. Сіденко