Справа № 676/6204/25
Номер провадження 2/676/712/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року м. Кам`янець-Подільський 

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області
в складі: головуючої судді - Гладій Л.М.,
з участю секретаря - Сенчишеної Р.М.,
представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Коробей Т.Д.

розглянув у спрощеному провадженні в м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_1 із вимогою про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої доньки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн., щомісячно і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 17.06.1995 року вона із ОСОБА_1 зареєструвала шлюб. Від шлюбу народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 16.08.2017 року шлюб між нею та ОСОБА_1 розірваний. Після розірвання шлюбу, донька залишилась проживати разом із нею та перебувала на повному її утриманні. Отримавши середню освіту, 01.09.2024 року донька зарахована на 1 курс денної форми здобуття освіти з оплатою вартості навчання на договірних засадах у Харківський національний університет внутрішніх справ ІІІ-ІV рівня акредитації. З моменту зарахування доньки до навчального закладу, вона будучи інвалідом II групи, оплачує її навчання, проїзд з дому на навчання та в зворотному напрямку, також здійснюю всі витрати на придбання канцелярських товарів, одягу, харчування, побутові потреби. медичні послуги та інше, а відповідач (крім однієї частини сплати за навчання після довгих вмовлянь) будь-якої матеріальної допомоги не надає. Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою, офіційно не працевлаштований та має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час її навчання, просить суд стягнуті аліменти з ОСОБА_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно і до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Коробей Т.Д. направила суду Відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що по суті пред`явленого позову позивач вказувала про те, що відповідач є працездатним та має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на час її навчання, однак ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи загального захворювання і з 31.07.2019 року, перебуває на пенсії. Він хворіє на цукровий діабет 2 типу з порушенням функції ходи, тощо, що потребує 3 000,00 грн. по підтриманню рівня цукру щомісячно на постійній основі та інших витрат на лікування та унеможливлює постійне працевлаштування за станом здоров`я. Окрім того, на утриманні відповідача перебуває його двоє непрацездатних батьків, похилого віку, які мають стан здоров`я, що потребує лікування: батько ОСОБА_4 - 1942 р.н., мати ОСОБА_5 - 1945 р.н. та проживають разом з ним. Одночасно зазначає, що в минулому році відповідач повністю оплатив навчання доньки за рік, натомість станом на 2025 рік у нього склався такий матеріальний стан, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки, тому враховуючи вимоги ст.182 СК України просить суд відмовити позивачу в стягненні з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 .
Позивач ОСОБА_2 направила Відповідь на відзив відповідача, в якому зазначила, що заперечення відповідача у відзиві є надуманими, безпідставними, необґрунтованими та такими, що суперечать фактичним обставинам справи. Так, у Відзиві на позовну заяву представник відповідача намагається довести що маючи ІІ групу інвалідності ОСОБА_1 має вкрай важкий стан здоров`я, ще перешкоджає йому працювати та пересуватись без допоміжних засобів. Проте, фактично, ІІ групу інвалідності останньому встановлено ще в 2019 році і це аж ніяк не стало на заваді для продовження ним роботи на ті й же посаді, аж до звільнення та на даний час працювати водієм вантажного автомобіля у ФОП ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , основний вид діяльності: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, ліцензія та міжнародні перевезення вантажів вантажними автомобілями: серії НОМЕР_2 вії 21.04.2010 року. Отже, фактично II група інвалідності не заважає відповідачу працювати, зокрема, водієм вантажного засобу для перевезення вантажів, в т.ч. і за кордон. В свою чергу їй, як матері неповнолітньої доньки, яка теж має ІІ групу інвалідності з приводу онкологічного захворювання, приймає пожиттєво замісну гормональну терапію, довелось виконувати батьківські обов`язки самостійно, так як відповідач приховував реальні доходи щоб уникнути сплати аліментів. До 2020 року, за усною домовленістю, відповідач сплачував біля 4 000,00 грн. на утримання доньки, далі у нього було безліч відмовок щоб уникнути аліментів (не виплата заробітної плати, незаконне звільнення з роботи, «отримаю гроші - розрахуюсь по аліментах», тощо). З того часу вона є єдиним утримувачем нашої спільної доньки ОСОБА_3 . Так, для оплати безпосередньо за навчання донці необхідно 2 900,00 грн/міс. Також, доньці потрібно забезпечити оплату проїзду, придбання канцелярських товарів, одягу, харчування, побутові потреби, комунальні послуги, медичні послуги та інше, що становить набагато більше 10 000,00 грн. на місяць. Факт оплати таких витрат мною особисто безпосередньо підтверджується випискою банківської карти ОСОБА_2 за період з 01.01.2025 року по 18.11.2025 року. Крім того, для забезпечення щоденних оперативних витрати доньки вона перераховувала їй на особисту банківську карту близько 5 000,00 грн. на місяць, що підтверджується випискою по картці ОСОБА_3 від 23.10.2025 року.
Відповідач завідомо вводить суд в оману, звертаючи увагу суду, що в минулому році повністю оплатив навчання доньки за рік, що не відповідає дійсності. Відповідач сплатив лише одноразово 14 500,00 грн., що є частиною оплати за навчання, а саме за п`ять місяців навчання. Крім цієї однієї частини, оплату вартості навчання здійснювала вона, що підтверджується платіжними інструкціями від 27.08.2024 року - на суму 14 500,00 грн.; від 23.07.2025 року - на суму 15 950,00 грн. та від 10.11.2025 року - на суму 15 950,00 грн. Також, хибними є твердження представника відповідача про те, що станом на 2025 рік у нього склався такий матеріальний стан, що він нібито не має можливості сплачувати аліменти на утримання доньки. Адже, відповідач має постійний щомісячний дохід у вигляді пенсії в розмірі - 7 184,01 грн. від ТУ ПФУ в Хмельницькій області та заробітної плати в розмірі близько 15 000,00 грн. від ФОП ОСОБА_6 . Отже, фактично відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки.
Крім того, згідно декларації ОСОБА_1 за 2024 рік з Єдиного державного реєстру декларацій, осіб уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданої 29.03.2025 року та розміщеної на сайті https://public.nazk.gov.ua/declaration, у власності відповідача наявні: декілька об`єктів житлової нерухомості; декілька земельних ділянок; легковий автомобіль: марки HYUNDAI, модель - SANTA FE, рік випуску - 2017, колір - сірий, об`єм (потужність) двигуна - 2199, реєстраційний номер - НОМЕР_3 ; валютні цінності у розмірі 30000 доларів СІНА та 5000 євро. Отже, фактично відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки в розмірі 5 000,00 грн. на місяць.
Більш того, 11.02.2025 року відповідач придбав у власність легковий автомобіль марки - FORD, модель - EDGE, рік випуску - 2015, колір - білий, об`єм (потужність) двигуна - 3496, ідентифікаційний номер транспортного засобу - НОМЕР_4 , реєстраційний номер - НОМЕР_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 . Середня ринкова вартість якого, згідно інформації про аналоги продажів з сайту AUTO.RIA, в тому числі наданих відповідачем у рамках виконавчого провадження № 78436421, становить 700 000,00 грн.
На думку позивача, при наявності автомобіля Hyundai Santa FE, 2017 р.в. вартістю 1 204 800,00 грн. (середня ринкова вартість якого за твердженням відповідача у рамках виконавчого провадження № 78436421, становить 900 000,00 грн.), придбання додатково іншого автомобіля та їх подальшого обслуговування є беззаперечним прямим доказом приховування відповідачем реальних доходів та активів, відмінних від заробітної плати та пенсії, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також спроможності відповідача виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі не менш ніж 5 000,00 грн. на місяць.
Крім того, необхідно відзначити, що відповідач є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 в якій фактично проживає вона і донька. Відповідач у даній квартирі фактично не проживає та забезпечений для проживання іншими об`єктами житлової нерухомості. Проте, зловживаючи своїми правами співвласника, ОСОБА_1 звернувся через свого представника до суду з позовною заявою від 29.08.2025 року про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , вимагаючи виділити йому у користування двох окремих кімнат з лоджіями та санвузлу, ще зробить неможливим нормальне проживання інших осіб які там проживають (її і доньку ОСОБА_3 та ОСОБА_7 з її сім`єю). Отже, ОСОБА_1 цілеспрямовано намагається створити штучні перешкоди діл нормального розвитку доньки та істотно погіршити умови її проживання. Так, для захисту інтересів доньки, вона 29.09.2025 року подарувала останній 1/8 частку права власності у вищевказаній квартирі. Наведені представником відповідача твердження про те, що нібито на його утриманні перебувають його батьки, також не відповідають дійсності, є безпідставними та необґрунтованими. Адже, такі голослівні твердження не підтвердженні жодним судовим рішенням про стягнення з відповідача аліментів на утримання будь-кого з його батьків. Не надано жодного письмового доказу надання такого утримання чи матеріальної допомоги батькам з боку відповідача, в тому числі, й не надано жодного письмового доказу щодо потреби його батьків у матеріальній допомозі, їх скрутного матеріального становища та недостатності у них доходів для існування. В той же час, його батьки мають достатній рівень доходів, розмір пенсії становить більше 20 000,00 грн. та не потребують утримання, а також, є власниками трикімнатної квартири загальною площею 63,2 кв.м., яка знаходиться по АДРЕСА_2 , що надає можливість отримання додаткового доходу від надання її в оренду. Твердження, представника відповідача про те, що відповідач проживає разом з батьками, теж є цілковитою неправдою, так, як фактично він проживає у своїй двокімнатній квартирі в будинку, що межує з будинком, в якому проживає вона. При цьому, необхідно зауважити, що частка будинку разом із земельною ділянкою, у якому проживають батьки відповідача належить їй на праві власності. В свою чергу, жодних коштів за проживання у цьому будинку батьки відповідача їй не сплачують. В зв`язку викладеним вище, вважає, що наведені Відзиві на позов заперечення не можуть бути взяті до уваги та підлягають відхиленню, а позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області 29.09.2025 року відкрито провадження по справі. 
Позивач в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити в повному об`ємі.
Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Коробей Т.Д. в відзиві позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, разом з тим, під час пояснень в судовому засіданні обґрунтовувала неможливість сплати відповідачем аліментів, однак фактично заявила, що він може сплачувати аліменти не більше 3 000,00 грн.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_7 , що видано 31.07.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції в Хмельницькій області батьками ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 вказано: батько - ОСОБА_1 , мати - ОСОБА_2 .
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.08.2017 року шлюб між батьками ОСОБА_3 , розірваний.
Донька ОСОБА_3 залишилась проживати із матір`ю ОСОБА_2 .
ОСОБА_3 отримавши середню освіту, 01.09.2024 року зарахована на 1 курс денної форми здобуття освіти з оплатою вартості навчання на договірних засадах у Харківський національний університет внутрішніх справ ІІІ-ІV рівня акредитації. 
01.09.2024 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ та ОСОБА_2 укладено Договір про надання платної освітньої послуги № 487/1, де загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 116 000,00 грн., з щомісячною платою у розмірі 2 900,00 грн.
Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини, які детально врегульовані Сімейним кодексом України.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи дочці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.
Статтею 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
За роз`ясненнями, що містять в п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття (незалежне від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно вимог ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У ч.ч.а1,2 ст.89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.
При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання.
Проаналізувавши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 , як донька відповідача, яка продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги, так як навчається у Харківському національний університет внутрішніх справ ІІІ-ІV рівня акредитації на денній формі навчання, та у зв`язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, пов`язані із навчанням, забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч. з придбання одягу, взуття, продуктів харчування.
Отже, враховуючи вимоги позивача, викладені у позові, матеріальне становище сторін у справі, яке доведено наявними доказами, положення вимог ст.ст.181,182 СК України, а також, беручи до уваги те, що відповідач, є особою з інвалідністю ІІ групи, отримує пенсію, має на утриманні батьків похилого віку, а також виходячи із розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік», суд вважає, що необхідним визначити аліменти у розмірі 3 500,00 грн. (оскільки утримання здійснюється обома батьками), щомісячно і до закінчення його донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України.
Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.
Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи те, що згідно з положеннями Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору, а відповідач є інвалідом ІІ групи, що також є підставою для звільнення від сплати судового збору, суд вважає за можливе віднести судовий збір на рахунок держави.
Керуючись ст.ст.180-182, 185, 191, 199, 200 СК України, ст.ст.10-13, 141, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , аліменти на утримання повнолітньої доньки, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн. щомісячно за умови продовження навчання з 21.08.2025 року і до закінчення донькою навчання до 30 червня 2028 року, але не більше, ніж до досягнення 23 років.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний тест рішення складено 01.05.2026 року.

Суддя Л.М. Гладій