Справа № 754/21486/25 
Провадження № 2/577/1090/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

13 квітня 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Ярмак О.М.,
за участі секретаря судового засідання Мукосєєва І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотопі Сумської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит в розмірі 53 925 грн 99 коп, -
В С Т А Н О В И В :
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та прохає стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1697844 від 15 серпня 2024 року в розмірі 53 925 грн 99 коп.
Свої вимоги обгрунтовує тим, що 15 серпня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 в електронній формі був укладений договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1697844. Вказаний договір був підписаний електронним підписом ОСОБА_1 , відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). За умовами вказаного договору про надання споживчого кредиту ОСОБА_1 були надані грошові кошти в розмірі 12 000 грн 00 коп на строк 350 днів із сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 1,5% в день в межах строку кредиту. Грошові кошти були перераховані ТОВ «Селфі Кредит» на банківський рахунок ОСОБА_1 , який пов`язаний із виданою на її ім`я банківською карткою № НОМЕР_1 хх хххх 9406. За умовами договору № 1697844 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 брала на себе зобов`язання повернути кредит у визначний договором строк, сплачувати проценти за користування кредитними коштами та інші платежі. За вказаним договором ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим за нею утоврилася заборгованість.
21 липня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» передало ТОВ «Факторинг Партнерс» за плату право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й право вимоги за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1697844, який був укладений 15 серпня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 . 
На час звернення з позовом до суду заборгованість ОСОБА_1 за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1697844 від 15 серпня 2024 року становить 53 925 грн 99 коп та включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 641 грн 05 коп, заборгованість за процентами, нарахованими на дату відступлення права вимоги, в розмірі 39 047 грн 40 коп, заборгованість за процентами, нарахованими після відступлення права вимоги в розмірі 1 301 грн 54 коп, заборгованість за пенею та (або) штрафами в розмірі 3 936 грн 00 коп.
У добровільному порядку заборгованість за договором № 1697844 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15 серпня 2024 року погашена не була, у зв`язку з чим ТОВ «Факторинг Партнерс» змушене звернутися з позовом до суду. 
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 19 березня 2026 року було відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 13 квітня 2026 року на 08 год. 30 хв. (а.с. 99).
Представник позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» в судове засідання не з`явився. У позовній заяві ТОВ «Факторинг Партнерс» зазначило, що розгляд справи прохає проводити без участі його представника, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує (а.с. 5).
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку (а.с. 102-106), про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.
Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 наданий не був. 
Оскільки дотримані всі, передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України вимоги, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Суд, дослідивши письмові докази, приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.
Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Частиною 1 ст. 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Статтею ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з у рахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Таким чином будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19..
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Встановлено, що 15 серпня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1697844. Вказаний договір був підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором Н084 (а.с. 33-37).
Відповідно до п.п. 1.1.-1.6. на умовах, встановлених цим договором ТОВ «Селфі Кредит» надає ОСОБА_1 кошти у кредит у національній валюті України – гривні, а ОСОБА_1 зобов`язується одержати і повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ними та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає 12 000 грн 00 коп. Мета кредиту – споживчі (особисті) потреби.
Строк кредиту - 350 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 25 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів), первісна редакція якого наведена у додатку № 1 до цього договору. У споживача відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених за Договором, на підставі поданого до товариства звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання.
Тип процентної ставки – фіксована.
За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на умовах:
Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день і застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.3. цього договору. (а.с. 33)
Пунктами 2.1., 2.4. договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1697844 від 15 серпня 2024 року передбачено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № 4441 11хх хххх 9406. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством грошових коштів суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1. договору.
Відповідно до п. 3.1 вказаного договору, проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту; виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». 
Згідно ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 1697844 від 15 серпня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» виконало, перерахувавши 15 серпня 2024 року грошові кошти в сумі 12 000 грн 00 коп на банківський рахунок ОСОБА_1 , який пов`язаний із банківською карткою № НОМЕР_1 хх хххх 9406 (а.с. 70).
Відповідно до п.п. 4.4., 5.1. вищевказаного договору споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплати проценти, штрафи та пені (за наявності) та інші платежі, передбачені договором. Сторони домовилися, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в п. 5.3 (а.с. 34). 
Проте свої зобов`язання за договором про споживчий кредит № 1697844 від 15 серпня 2024 року ОСОБА_1 не виконала (а.с. 8-12)
Станом на 21 липня 2025 року за ОСОБА_1 утворилася заборгованість за вищевказаним договором, яка включала в себе: заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 9 641 грн 05 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 39 047 грн 40 коп. 
Крім того ОСОБА_1 нараховані штрафні санкції в розмірі 3 936 грн 00 коп. (а.с. 8-11).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
21 липня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» був укладений договір факторингу № 21-07/25 (а.с. 13-19).
Пунктами 2.1.- 2.3. вищевказаного договору визначено, що у відповідності до умов цього договору, Клієнт (ТОВ «Селфі Кредит») відступає (передає) Фактору (ТОВ «Факторинг Партнерс») права вимоги, а Фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує Клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором. 
Загальний розмір заборгованостей складає 38 056 161 грн 72 коп згідно з Реєстром боржників, який складається сторонами в паперовому вигляді та у формі електронного документа. 
Реєстр боржників на для друку (з основною інформацією за кредитними договорами) підписується уповноваженими представниками сторін із накладенням кваліфікованого електронного підпису є невід`ємною частиною цього договору. Реєстр боржників (розширений) на електронному носії передається Клієнтом Фактору в порядку визначеному в п. 5.1.2 договору (з додатковою інформацією за Кредитними договорами) і за змістом основних даних щодо кредитних договорів не повинен містити розбіжностей зі змістом даних у реєстрі боржників для друку, підписаному сторонами з накладенням кваліфікованого електронного підпису. У випадку розбіжностей між інформацією, що наведена у Реєстрі боржників для друку та Реєстрі боржників (розширеному) на електронному носії, перевагу має інформація Реєстру боржників для друку.
Згідно п. 4.1 договору сторони домовились, що фінансування (ціна Договору) складає 2 400 344 грн 00 коп.
Фактор сплачує Клієнту фінансування, шляхом перерахування Клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена у пункті 4.1 цього Договору, на рахунок Клієнта, вказаного в Розділі 14 цього Договору, протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання Сторонами цього Договору.
Кошти в сумі 2 400 344 грн 00 коп були сплачені ТОВ «Факторинг Партнерс» на рахунок ТОВ «Селфі Кредит» за платіжним дорученням № 539770001 від 21 липня 2025 року (а.с. 28).
Пунктом 3.1.3. договору факторингу передбачено, що право вимоги переходить до Фактора після підписання сторонами цього договору, з моменту підписання сторонами Акту приймання-передачі Реєстру боржників за формою додатку № 5 цього договору та оплати Фактором суми фінансування у строки, передбачені п. 4.2. договору, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості за кредитними договорами. 
Акти приймання-передачі Реєстру боржників для друку та на електронному носії до договору факторингу № 21-07/25 від 21 липня 2025 року був підписаний ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Факторинг Партнерс» 21 липня 2025 року (а.с. 29, 30).
Як вбачається з Реєстру боржників до ТОВ «Факторинг Партнерс» перейшло право вимоги за договором про споживчий кредит №1697844, укладеним 15 серпня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 на загальну суму 52 624 грн 45 коп, з яких: 9 641 грн 05 коп - заборгованість за тілом кредиту; 39 047 грн 40 коп - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 3 936 грн 00 коп – сума штрафних санкцій (а.с. 31-32).
Відповідно до положень ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Слід зазначити, що повідомлення про зміну кредитора у зобов`язанні жодним чином не змінює умов раніше укладених договорів позики (кредитних договорів), а носить лише інформативний характер. 
Крім того, законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.
Положенням ч. 2 ст. 516 ЦК України встановлено, що у разі, якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, виконання ним свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 
Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
ТОВ «Факторинг Партнерс» здійснило нарахування ОСОБА_1 процентів за договором про споживчий кредит №1697844 від 15 серпня 2024 року та станом на 19 листопада 2025 року заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором складала 53 925 грн 99 коп, з яких: 9 641 грн 05 коп - заборгованість за тілом кредиту; 40 438 грн 94 коп - заборгованість по процентам за користування кредитними коштами, 3 936 грн 00 коп – сума штрафних санкцій (а.с. 12).

ОСОБА_1 не здійснював погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № 1697844 від 15 серпня 2024 року ні ТОВ «Селфі Кредит», ні ТОВ «Факторинг Партнерс». 
Позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» прохає стягнути з відповідачки, крім заборгованості за основною сумою та заборгованості по процентам за користування кредитними коштами нараховану за договором про споживчий кредит № 1697844 від 15 серпня 2024 року пеню в розмірі 3 936 грн 00 коп.
Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Умовами договору про споживчий кредит № 1697844 від 15 серпня 2024 року був укладений між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , не передбачено стягнення пені за порушення зобов`язань за вказаним договором.
В той же час, відповідно до п.п. 6.4 – 6.4.2. вищевказаного договору передбачено, що у випадку невиконання та (або) неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та (або) процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 1 800 грн 00 коп на 4-й день такого невиконання та (або) неналежного виконання та у розмірі 132 грн 00 коп , починаючи з 5-го дня за кожний день невиконання та (або) неналежного виконання.
В той же час згідно п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Воєнний стан в Україні запроваджено Указом Президента «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України від 24лютого 2022 № 2102-ІХ, з 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Дія режиму воєнного стану у подальшому неодноразо була продовжена, останній раз до 04 травня 2026 року. 
Тлумачення п. 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі № 183/7850/22.
Враховуючи, що строк дії таких обмежень триває із 24 лютого 2022 року і на період дії воєнного, надзвичайного стану та тридцятиденний строк після його припинення або скасування, а позивачем нарахована неустойка за невиконання грошових зобов`язань за договором про споживчий кредит № 1697844 від 15 серпня 2024 року у вказаний період, підстави для стягнення з відповідачки неустойки відсутні.
За таких обставин з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «Факторинг Партнерс» слід стягнути заборгованість за договором № 1697844 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15 серпня 2024 року, яка утворилася станом на 19 листопада 2025 року та яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 641 грн 05 коп та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 40 348 грн 94 коп, всього 49 989 грн 99 коп.
В іншій частині у задоволенні позовних вимог ТОВ «Факторинг Партнерс» слід відмовити.
Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Позивачем при зверненні до суду через підсистему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп (а.с.73).
Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Факторинг Партнерс» задоволені на 93 %, то, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 252 грн 83 коп (2 422 грн 40 коп х 93 %). 
Що стосується стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, то у ч. ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України йдеться про те, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Тобто, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 цього Кодексу).
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 11 листопада 2021 року у справі № 922/449/21 та від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19.
ТОВ «Факторинг Партнерс» прохає стягнути з відповідачки ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 000 грн 00 коп. 
На підтвердження витрат, понесених позивачем за надання адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» професійної правничої допомоги суду надані: договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року (а.с. 46-48); заявка про надання юридичної допомоги № 375 (а.с. 51), витяг з акта № 21 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року (а.с.53); прайс-лист «Лігал Ассістанс» (а.с. 50).
Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд у тому числі враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34 - 36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні Європейський суд з прав людини 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співрозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Суд вважає, що заявлена позивачем сума відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000 грн 00 коп є неспівмірною зі складністю справи та виконаними роботами, часом, витраченим адвокатом на надання послуг з правничої допомоги, їх обсягом та не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру у співвідношенні з предметом позову.
При цьому суд також враховує, що справа розглядалася у порядку спрощеного провадження, а адвокат не приймав участі в судових засіданнях.
Таким чином, суд приходить висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп. Саме така сума, на думку суду, відповідає критеріям розумності, співмірності та ґрунтуються на вимогах закону.
Керуючись ст. 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 202,205, 207,509,525,526,530,599,512,514,516,610,612,625-29,638, 639, , 1054, 1055, 1077, п. 18 «Прикінцеві та Перехідні положення» ЦК України, ст.ст.12-13, 76-81, 133, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280-283, 352, 354, 355 ЦПК України,-
У Х В А Л И В:
Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» заборгованість за договором № 1697844 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 15 серпня 2024 року, яка утворилася станом на 19 листопада 2025 року та яка включає в себе: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 9 641 грн 05 коп (дев`ять тисяч шістсот сорок одна грн 05 коп) та заборгованість по процентам за користування кредитними коштами в розмірі 40 348 грн 94 коп (сорок тисяч триста сорок вісім грн 94 коп), всього 49 989 грн 99 коп (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять грн. 99 коп). 
В іншій частині у задоволенні позовних вимог, - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в розмірі 2 252 грн 83 коп (дві тисячі двісті п`ятдесят дві грн 83 коп), а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 грн 00 коп (три тисячі грн 00 коп), всього 5 252 грн 83 коп (п`ять тисяч двісті п`ятдесят дві грн 83 коп).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо повне заочне рішення суду не було вручене відповідачці у день його проголошення, відповідачка має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне найменування сторін: 
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс», юридична адреса: м. Київ, вул. Гедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, код ЄДРПОУ 42640371.
відповідачка: ОСОБА_1 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .   

Суддя Ярмак О.  М.