Дата документу  Справа № 317/4167/25 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 317/4167/25 Головуючий в 1 інстанції Ачкасов В.В. 
Провадження № 33/807/749/26 Доповідач у 2-й інстанції – Солодовніков Р.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2026 року       м. Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Солодовніков Р.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Воропаєва Віталія Вячеславовича на постанову судді Запорізького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2026 рок у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
1. Зміст постанови суду першої інстанції.
ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто із ОСОБА_2 665,60 грн. судового збору.
Згідно з оскаржуваною постановою 10.08.2025 о 13 год. 37 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070, державний номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км, Запорізького району Запорізької області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,46‰, тест №3394, від керування транспортним засобом відсторонено шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, чим порушив п.п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
2. Доводи апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат Воропаєв В.В. зазначив, що не згодний з оскарженою постановою та стверджує, що ОСОБА_1 хотів брати участь в судових засіданнях тільки разом з адвокатом, однак склалися так обставини, що захисник не міг бути присутнім на розгляді справи з поважних причин, а тому суд розглянув справу з порушенням ст. 268 КУпАП.
3. Позиції сторін.
В судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Воропаєв В.В. не з`явилися, хоча в установленому законом порядку повідомлялися про розгляд апеляційної скарги. 
Захисник подав клопотання про розгляд справи за його відсутності та без участі ОСОБА_1 , просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати оскаржену постанову та закрити провадження у справі. Додатково надав суду апеляційної інстанції пояснення, що прилад Драгер, який був застосований при тих обставинах, не може бути допустимим доказом, оскільки ОСОБА_1 вживав ряжанку і на його запитання поліцейський відповів, що на ряжанку прилад може показати стан алкогольного сп`яніння.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд, вважав за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Воропаєва В.В. 
4. Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Приймаючи оскаржувану постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що вина правопорушника в повній мірі підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №418491 від 10.08.2025;
-результатом спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,46‰, тест №3394; 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
-довідкою щодо повторності вчиненого правопорушення, наявності посвідчення водія; 
-рапортом працівника поліції від 10.08.2025;
-відеозаписом, з якого вбачається, що після проходження огляду на стан сп`яніння погодився з результатом спеціального технічного приладу Alcotest Drager.
Дослідивши встановлені судом першої інстанції обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що місцевий суд в повному обсязі дотримався вищенаведених вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постановив законне та обґрунтоване рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п. 2.9а ПДР України водієві забороняється  керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, зокрема, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. У разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Як встановлено апеляційним судом, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №501067 10.08.2025 о 13 год. 37 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070, державний номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі Н-08 Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км, Запорізького району Запорізької області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager 6820, результат 0,46‰, тест №3394, від керування транспортним засобом відсторонено шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, чим порушив п.п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В якості додатків до протоколу долучено відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліції, про що є відмітка в протоколі (MOTOROLA SOLUTIONS VB400 БК474974). 
Із відеозапису події вбачається, що працівниками поліції на блокпосту був зупинений водій автомобіля ОСОБА_1 , який мав візуальні ознаки сп`яніння, що було і озвучено працівниками поліції. На пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій погодився. Прослідувавши до приміщення блокпоста проведено огляд, результат позитивний 0,46‰, з результатом згоден (час на відеозаписі 13:51). Далі працівник поліції повідомляє про складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст..130 КУпАП, роз`яснює права, повідомляє про відсторонення від керування транспортним засобом, попереджає про повторність, складає протокол.
З огляду на викладене, за наведених фактичних обставин справи судом першої інстанції беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушивши вимоги п. 2.9 (а) ПДР, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження в доказах, наявних у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які були повно та всебічно досліджені під час її розгляду судом першої інстанції.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Воропаєва В.В., чим позбавив сторону захисту можливості надати пояснення, подати докази та довести невинуватість, апеляційний суд відхиляє як безпідставні.
Як встановлено з матеріалів справи, суд першої інстанції вжив усіх можливих заходів для належного виклику ОСОБА_1 та його захисника у судові засідання, які неодноразово відкладалися за клопотаннями останнього з різних підстав. При цьому у клопотанні про відкладення розгляду справи від 07.04.2026 захисник на підтвердження захворювання Соловйова В.В. долучив направлення на прийом до лікаря від 03.04.2026, строк дії якого становить один рік, тобто ОСОБА_1 мав можливість скористатися медичною допомогою у будь-який день до 03.04.2027, однак саме 08.04.2026 у судове засідання не з`явився. Також в одному з клопотань про відкладення судового засідання від 07.04.2026 (а.с. 48) адвокат Воропаєв В.В. зазначив, що ОСОБА_1 за станом здоров`я зможе взяти участь у розгляді справи та довести обставини, що мають значення в справі, на початку осені 2026 року, тобто після закінчення строків накладення адміністративного стягнення. Така поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.
Проте, будучи належним чином обізнаними про дату, час і місце розгляду справи, ОСОБА_1 та його захисник протягом тривалого часу не вжили належних заходів для реалізації своїх процесуальних прав. Зокрема, вони не скористалися можливістю взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Така форма участі забезпечує доступ до правосуддя незалежно від місця перебування учасників справи.
Крім того, ОСОБА_1 та його захисник не подали до суду письмових пояснень, заяв, клопотань чи інших доказів на підтвердження своєї правової позиції, хоча мали достатньо часу та процесуальних можливостей для цього.
За таких обставин суд доходить висновку, що відсутність ОСОБА_1 та його захисника під час судового розгляду була наслідком їхньої власної процесуальної поведінки та не може розцінюватися як порушення права на захист чи підстава для висновку про неможливість реалізації ними процесуальних прав.
Крім того, для забезпечення права на захист ОСОБА_1 та можливості надати пояснення, апеляційним судом було призначено розгляд справи, однак в судове засідання ОСОБА_1 та його захисник також не з`явилися.
З огляду на зазначене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про свідоме затягування судового розгляду справи. 
Доводи апеляційної скарги про те, що показання приладу «Драгер» не можуть вважатися допустимим доказом у зв`язку із вживанням ОСОБА_1 ряжанки, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами.
Матеріалами справи підтверджується, що під час проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським із використанням спеціального технічного засобу було встановлено перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, при цьому зафіксований рівень алкоголю більш ніж удвічі перевищував допустиму норму - 0,2 проміле алкоголю в крові.
Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не надано.
5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Суд першої інстанції не допустив порушень вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, які б могли бути підставою для скасування правильного по суті рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову – без змін.
Отже, враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції. Натомість зібраними у справі доказами у повному обсязі підтверджено наявність у діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування або зміни постанови суду.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Воропаєва Віталія Вячеславовича, залишити без задоволення.
Постанову Запорізького районного суду Запорізької області від 08 квітня 2026 року залишити без змін. 
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Р.С. Солодовніков