Справа № 156/361/26
Провадження № 2/156/357/26
Рядок статзвіту № 71

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и 
30 червня 2026 року сел. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області в складі:
головуючого судді Федечко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Салатюк Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду сел. Іваничі цивільну справу № 156/361/26 за позовом Органу опіки та піклування Поромівської сільської ради в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав,
учасники справи:
представник позивача Мельничук Л.А. ,
відповідач ОСОБА_7 ,
відповідач ОСОБА_8 - не з`явився,
в с т а н о в и в :
Короткий виклад обставин справи.
Орган опіки та піклування Поромівської сільської ради 01.04.2026 року звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про позбавлення їх батьківських прав відносно їхніх дітей.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.01.2025 року рішенням Іваничівського районного суду (справа №156/1302/24) було відібрано неповнолітніх та малолітніх дітей від батьків ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) без позбавлення батьківських прав, та постановлено стягувати аліменти з батьків на користь дітей починаючи з 17.10.2025 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідачів було проінформовано, що у відповідності до ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини обома батьками, суд за їхньою заявою, підтвердженою сукупністю зібраних доказів, може постановити рішення про повернення їм дітей.
На даний час, підстав для повернення дітей не вбачається, оскільки обставини, що стали підставою для їх відібрання, не усунуті, а батьки (відповідачі) не вжили належних заходів для відновлення можливості забезпечувати дітям належні умови проживання, виховання та розвитку.
У спільному шлюбі відповідачів, який розірваний народилися: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Рішеннями виконавчого комітету Поромівської сільської ради №38-43 від 27.03.2023 року вищезазначеним дітям надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.
Наказом № 23 від 15.10.2024 року Служби у справах дітей Поромівської сільської ради тимчасово, малолітніх та неповнолітніх дітей, влаштовано в сім`ю бабусі ОСОБА_10 . Рішеннями виконавчого комітету Нововолинської міської ради № 542-544 від 20.05.2025 року ОСОБА_11 призначено опікуном ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , а наказом служби у справах дітей Поромівської сільської ради № 11 від 20.02.2026 р. тимчасово влаштовано в сім`ю бабусі ОСОБА_11 
05.03.2026 року рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради, № 232, було призначено опікуном ОСОБА_11 , над ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Неповнолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тимчасово влаштовані в сім`ю бабусі ОСОБА_10 , останні від влаштування під опіку чи на повне державне забезпечення відмовляються. 
Рішенням виконавчого комітету від 25.02.2026 року №16 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , стосовно малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та неповнолітніх: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
За рік часу, мати ОСОБА_7 , на шлях виправлення не стала, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, рідко цікавиться життям та дозвіллям дітей, за 2025-2026 роки неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей. Батько ОСОБА_8 , тривалий час перебуває закордоном, у Німеччині, зв`язок з дітьми підтримує, але повертатися в Україну не планує.
У зв`язку з наведеним, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо їх малолітніх дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Відповідачам було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
Позиція учасників процесу
В попередньому судовому засіданні представник позивача ОСОБА_12 підтримав позовні вимоги повністю. Зазначив, що у відповідачів діти були відібрані, оскільки останні не виконували своїх батьківських обов`язків. Служба у справах дітей зобов`язана звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, якщо батьки не усунуть причини протягом року, які слугували підставою для відібрання дітей. Наголосив, що четверо дітей відповідачів перебувають під опікою бабусі ОСОБА_11 . Діти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тимчасово влаштовані в сім`ю іншої бабусі ОСОБА_10 , що позитивно вплинуло на дітей та їх життя. Батько дітей ОСОБА_8 перебуває за межами території України, з дітьми спілкується, однак повертатися до них не планує. Мати дітей ОСОБА_7 ніде не зареєстрована, власного житла не має, не працює, засобів для існування немає та життям дітей не цікавиться. Причини, що слугували підставою для відібрання дітей у відповідачів на даний час ними не усунуті. 
Відповідач ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечила щодо позову. Наголосила, що хоче дітей забрати до себе. На даний момент, проживає із своїм співмешканцем, постійного місця проживання немає та роботи теж, однак вважає, що це не є перешкодою. 
Відповідач ОСОБА_8 в судові засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 
Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судові засідання по справі №156/361/26 відповідача ОСОБА_8 та надіслано судову повістку його членам сім"ї.
Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 08.04.2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, проведення розгляду справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 
Підготовче судове засідання призначене на 29.04.2026 року відкладено у зв`язку з неявкою відповідачів.
Ухвалою суду від 14.05.2026 року в цивільній справі №156/361/26 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.
03.06.2026 року в судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку з закінченням часу для розгляду даної цивільної справи.
Відповідно до ст.128 ЦПК України, суд визнає відповідача ОСОБА_8 таким, що належним чином повідомлений про дату, час, місце судового розгляду зазначеної справи.
Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, суд дійшов висновку про наявність можливості здійснення розгляду цієї справи без участі відповідача ОСОБА_8 .
Заслухавши присутніх в судовому засіданні учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що відповідачі по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірваний рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 10.03.2025 року, про що свідчить копія рішення Іваничівського районного суду Волинської області з ЄДРСР (автентичність перевірено) (а.с. 19-22).
ОСОБА_8 та ОСОБА_7 є батьками неповнолітніх та малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 9-13, 64-65)
Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 22.01.2025 року ухвалено негайно відібрати неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у матері ОСОБА_7 та батька ОСОБА_8 , без позбавлення їх батьківських прав. Передано вищезазначених неповнолітніх та малолітніх дітей до органу опіки та піклування виконавчого комітету Поромівської сільської ради, Володимирського району Волинської області для подальшого влаштування (а.с. 14-18).
Судом встановлено, що ОСОБА_7 неодноразово у 2025 році притягувалася до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.184 КУпАП (справа №156/792/25 та 156/233/25) про що свідчать копії постанов Іваничівського районного суду Волинської області з ЄДРСР (автентичність перевірено) (а.с. 23-35) за неналежне виконання батьківських обов"язків.
Висновком Органу опіки та піклування Поромівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно їхніх малолітніх та неповнолітніх дітей, який затверджений рішенням виконавчого комітету від 25.02.2026 року за №16, прийнято рішення вважати за доцільне позбавити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 батьківських прав по відношенню неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 36-38), оскільки за рік що минув мати дітей ОСОБА_7 на шлях виправлення не стала, веде аморальний спосіб життя, батько ОСОБА_8 проживає за кордоном та повертатися в Україну найближчим часом не планує. 
Відповідно до копії Акту комісії служби у справа дітей Поромівської сільської ради, неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися під переведення їх під піклування бабусі ОСОБА_10 або тітки ОСОБА_13 , а також влаштувати їх на повне державне утримання в один із навчальних закладів на вибір (а.с. 40).
Згідно з копією Акту обстеження умов проживання від 14.11.2025 року сім`ї ОСОБА_7 , встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , біля будинку рейдову бригаду зустріла ОСОБА_7 , однак відмовилася надати доступ до житла (а.с. 43).
Відповідно до копії Акту обстеження умов проживання від 29.01.2026 року сім`ї ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , двері будинку ніхто не відчинив, територія будинку в занедбаному стані, видно залишки місця, де лежали дрова (а.с. 42) 
Згідно з копією Акту обстеження умов проживання від 27.02.2026 року сім`ї ОСОБА_7 , встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 комісії не вдалося обстежити умови проживання матері дітей, оскільки остання проживає у с. Бужанка у свого нового співмешканця (а.с. 41).
Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області від 05.03.2026 року за №232, ОСОБА_11 вирішено призначити опікуном ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 44).
Згідно з копією Наказу служби у справах дітей Поромівської сільської ради від 15.10.2024 року за №23 наказано тимчасово влаштувати малолітніх ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в сім`ю бабусі ОСОБА_10 (а.с. 45).
Рішенням виконавчого комітету Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 27.03.2025 року за № 38, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 46).
Рішенням виконавчого комітету Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 27.03.2025 року за № 39, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 47). 
Рішенням виконавчого комітету Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 27.03.2025 року за № 40, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 48). 
Рішенням виконавчого комітету Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 27.03.2025 року за № 41, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 49).
Рішенням виконавчого комітету Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 27.03.2025 року за № 42, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 50).
Рішенням виконавчого комітету Поромівської сільської ради Володимирського району Волинської області від 27.03.2025 року за № 43, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 51).
Застосоване судом законодавство 
Згідно з частиною третьою статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частиною першою статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України "Про охорону дитинства").
Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до частини першої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Відповідно до ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
При вирішенні такої категорії спорів судам необхідно мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.
Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.
Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини, та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах: від 29 квітня 2020 року у справі N 522/10703/18 (провадження N 61-4014св20), від 13 квітня 2020 року у справі N 760/468/18 (провадження N 61-8883св19), від 11 березня 2020 року у справі N 638/16622/17 (провадження N 61-13752св19), від 23 грудня 2020 року у справі N 522/21914/14 (провадження N 61-8179св19).
Пунктами 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше) є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Отже, законом визначено, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо та є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі, який, на час розгляду цивільної справи, розірваний. У шлюбі у них народилися діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Мати дітей ОСОБА_7 не має зареєстрованої адреси проживання, проживає у свого співмешканця у селі Бужанка, Володимирського район Волинської області, офіційно не працевлаштована. Батько дітей ОСОБА_8 перебуває за межами території України, з дітьми спілкується у телефонному режимі, однак не збирається, на даний час, повертатися до України. Діти влаштовані у сім"ї бабусь ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . 
З дня примусового відібрання дітей, мати ОСОБА_7 , на шлях виправлення не стала, веде аморальний спосіб життя, зловживає спиртними напоями, рідко цікавиться життям та дозвіллям дітей, за 2025-2026 роки неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, за невиконання батьками або особами, що їх замінюють, обов`язків щодо виховання дітей. Батько ОСОБА_8 , тривалий час перебуває закордоном, у Німеччині, повертатися в Україну не планує.
Висновком Органу опіки та піклування Поромівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стосовно їхніх малолітніх та неповнолітніх дітей, який затверджений рішенням виконавчого комітету від 25.02.2026 року за №16, прийнято рішення вважати за доцільне позбавити ОСОБА_7 та ОСОБА_8 батьківських прав по відношенню неповнолітніх та малолітніх дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Отже, обставини, на які посилається позивач у своєму позові, є достовірними та такими, що не викликають в суду сумніву, а отже, відповідачами порушено права їхніх дітей на рівень життя, достатній для їх фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, яке гарантоване ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" і яке підлягає захисту на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України шляхом позбавлення їх, як батьків, батьківських прав відносно їхніх дітей, оскільки вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по їх вихованню, що в свою чергу, на переконання суду, не буде суперечити інтересам дітей.
Одночасно суд роз`яснює відповідачам їх право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, за наявності підстав передбачених частинами 3 - 5 ст. 169 СК України.

Судові витрати
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позов задоволено повністю, тому з відповідачів необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 3328,00 грн., тобто по 1664,00 грн. з кожного.
На підставі Конституції України, Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 19, 150, 155, 164, 166, 171 Сімейного кодексу України, керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
у х в а л и в :

Позов Органу опіки та піклування Поромівської сільської ради в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 ОСОБА_8 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьківських прав відносно їхніх малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та неповнолітніх дітей ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в дохід держави судовий збір в розмірі 3328,00 грн., тобто по 1664,00 грн. з кожного.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Інформація щодо сторін та інших учасників справи:
Позивач Орган опіки та піклування Поромівської сільської ради, Володимирського району Волинської області, код ЄДРПОУ 04333359, місцезнаходження: 45311, с. Поромів, вул. Центральна, 1-Б, Володимирський район, Волинська область.
Представник позивача Мельничук Людмила Анатоліївна , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: с. Волиця-Морозовицька, Володимирський район Волинська область
Відповідач ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 .
Повний текст судового рішення складено 06 липня 2026 року.
Суддя М. О. Федечко