ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"22" травня 2026 р. справа № 300/905/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Григорука О.Б.,
при секретарі Цуркан М.І.,
за участю: представника позивача - Широких Ю.В., представника відповідача - Гавадзин М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІМОР" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "БІМОР" звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати:
- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 18.12.2024 № 028449/0705;
- податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 18.12.2024 № 028453/0705;
- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 18.12.2024 № 028454/0705;
- податкове повідомлення-рішення форми "ПС" від 18.12.2024 № 028452/0705;
- податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 18.12.2024 № 028450/0705;
- податкове повідомлення-рішення форми "Д" від 18.12.2024 № 028455/0705;
- податкове повідомлення-рішення форми "ПН" від 18.12.2024 № 028447/0705.
Позовні вимоги мотивує тим, що за результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача за період діяльності з 01.01.2017 по 30.09.2024 з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків та зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також дотримання валютного та іншого законодавства, ГУ ДПС в Івано-Франківській області складено акт № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024. Не погоджуючись з висновками вищевказаного акту перевірки № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024, ТОВ "БІМОР" подало заперечення, за результатом розгляду якого відповідач надав позивачу відповідь від 29.12.2025 № 18434/6/09-19-07-07-06, згідно якої пункти 2 та 3 висновків акту перевірки викладено в новій редакції, інші пункти висновків акту залишено без змін. Так, контролюючий орган встановив, що позивач занизив обсяг оподатковуваних операцій в сумі 280570 грн. для оподаткування податком на прибуток та податком на додану вартість, не дорахував податок на доходи фізичних осіб в сумі 11982,43 грн. та військовий збір в сумі 11982,43 грн. На підставі таких порушень відповідач прийняв оспорені податкові повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028449/0705, № 028453/0705, № 028454/0705, № 028452/0705, № 028450/0705, № 028455/0705, № 028447/0705. Представник позивача не погоджується з такими податковими-повідомленнями рішеннями та вважає їх протиправними. Так, представник позивача зазначила, що у відповідача не було підстав для проведення перевірки, оскільки позивачем розпочато процедуру перетворення. Також представник позивача зазначила, що законодавством не передбачено такої умови для виплати дивідендів, як подання фінансової звітності контролюючому органу. Представник відповідача вважає неправомірним збільшення податкового зобов`язання зі сплати ПДФО в сумі 1060565,56 грн. (основний платіж - 930185,59 грн. та штрафна санкція - 130379,97 грн.), та збільшення податкового зобов`язання зі сплати військового збору в сумі 13501,03 грн. (основний платіж -11982,42 грн. та штрафна санкція - 1518,61 грн.). Враховуючи безпідставність висновків викладених в акті перевірки, вважає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі хибних висновків, є протиправними та підлягають скасуванню.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.
11.04.2025 представник позивача адвокат Широких Юлія Валеріївна звернулася до суду з заявою про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 300/905/25 поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
Ухвалою від 11.04.2025 задоволено заяву представника позивача про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції у справі № 300/905/25 та визначено забезпечити участь представника позивача Широких Ю.В. у підготовчому засіданні у справі № 300/905/25, призначеному на 15.04.2025р. о 10:30 год. в режимі відеоконференції.
06.05.2025 відповідач подав суду відзив від 06.05.2025 на позовну заяву, згідно якого не погоджується з вимогами позивача, оскільки вони не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України та не відповідають фактичним обставинам справи. Представник відповідача зазначив, що ТОВ «БІМОР» на виконання умов заключених договорів оренди нежитлових приміщень неперевиставлено на орендарів: вартість використаної ними електроенергії, в сумі 263,664 тис.грн., вартість перетікання реактивної електроенергії, в сумі 7,010 тис.грн. та вартість послуг водопостачання та водовідведення в сумі 9,896 тис.грн. Враховуючи вищенаведене, перевіркою встановлено, що ТОВ «БІМОР» не нараховано податкове зобов`язання на вартість не перевиставлених на орендарів електроенергії, перетікання реактивної електроенергії, послуг водопостачання та водовідведення, чим порушено п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.188.1 ст.188 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ «БІМОР» занижено податкове зобов`язання всього в сумі 56114 грн. ТОВ «БІМОР» на дату анулювання свідоцтва платника ПДВ не нараховано та не визначено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на вартість основних засобів та інших необоротних активів в сумі 472212 грн. (2361059,49*20%), в тому числі за : червень 2020 року – 472212 грн. Також загальна сума нарахованих та виплачених учасникам товариства дивідендів згідно даних бухгалтерського обліку становить 9536767,03 грн. ТОВ «БІМОР» занижено суму нарахованого та виплаченого доходу із дивідендів на користь фізичних осіб (учасників товариства) в сумі 798828,42 грн. (9536767,03-8737738,61), та відповідно занижено нарахування та сплату до бюджету: податку на доходи фізичних осіб в сумі 71894,56 грн. та військового збору в сумі 11982,43 грн. ГУ ДПС в Івано-Франківській області при проведенні перевірки надавались письмові вимоги від 30.10.2024 №1, від 30.10.2024 №2, від 31.10.2024 №3, від 04.11.2024 №4, від 05.11.2024 №5 про надання документів, що свідчать про фінансово-господарську діяльність ТОВ «БІМОР» за період з 01.01.2017 по 30.06.2020. Під час проведення перевірки та станом на 12.10.2024 товариством не надано первинних документів (договорів, видаткових накладних, актів на списання, актів виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортних накладних, актів приймання-передачі тощо) за період з 01.01.2017 по 30.06.2020, що свідчать про фінансово-господарську діяльність ТОВ «БІМОР» з окремими суб`єктами господарювання, про що складено відповідні акти від 01.11.2024 №2268/09-19-07-05/01977688, від 08.11.2024 №2329/09-19-07- 05/01977688. Позивачем по даній судовій справі не подавались повідомлення за формою №20-ОПП про зняття з обліку (10 об`єктів), які використовувалися товариством в господарській діяльності, за неподання якого передбачена відповідальність. Представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову (т. 2, а.с. 124-158).
08.10.2025 представник позивача подав до суду клопотання про долучення доказів, до якого долучено копію статуту ТОВ «БІМОР» (т. 2, а.с. 235-245).
27.10.2025 представник відповідача подав до суду додаткові письмові пояснення, в який зазначив, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 20.02.2023 внесено рішення засновників ТОВ «БІМОР» щодо виділу, а не перетворення, як стверджував представник позивача. На думку представника відповідача, виділ є видом реорганізації юридичної особи, а тому у контролюючого органу виникає право на проведення документальної позаплановою перевірки на підставі пп. 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України. Окрім цього, звернуто увагу на те, що контролюючим органом дотримано граничних строків проведення перевірки. (т. 3, а.с. 1-20).
29.12.2025 представник позивача подав до суду клопотання про долучення доказів, до якого долучено копію договорів з контрагентами (т. 3, а.с. 47-227).
27.01.2026 представник відповідача надав суду додаткові письмові пояснення від 27.01.2026, згідно яких зазначено, що жодного первинного документа, які підтверджують здійснення господарських операцій з відшкодування орендарям вартості електроенергії, перетікання реактивної енергії, вартості послуг водопостачання та водовідведення, позивач, окрім договорів, не надав. Представник відповідача зазначив, що якщо орендодавцем є небюджетна установа, то кошти, що отримуються від орендаря як відшкодування (компенсація) будь-яких витрат, передбачених договором оренди, включаються орендодавцем до бази оподаткування та оподатковуються податком на додану вартість у загальновстановленому порядку, оскільки є складовою частиною операцій з постачання послуг при наданні в оренду рухомого/нерухомого майна (т. 3, а.с. 239-247).
10.02.2026 представник позивача надав суду додаткові пояснення у справі від 10.02.2026, в яких зазначено про помилковість розрахунків відповідача вартості комунальних послуг, спожитих орендарями, та загального розміру дивідендів (т. 4, а.с. 23-34).
23.02.2026 представник позивача надав суду додаткові пояснення у справі від 23.02.2026, до яких долучено копії протоколів загальних зборів учасників та рішень єдиного учасника ТОВ “БІМОР” за період з 01.01.2021 по 30.09.2024 (т. 4, а.с. 64-122).
23.03.2026 представник відповідача надав суду додаткові пояснення у справі від 23.03.2026, в яких вказав на неперевиставлення на орендарів вартості комунальних послуг на утримання приміщення та прибудинкової території, зокрема: водопостачання, водовідведення, електроенергії (т. 4, а.с. 123-144).
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях. Просила позов задовольнити. 
Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях. Просив в задоволенні позову відмовити.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю “БІМОР” зареєстроване як юридична особа 28.03.2003, перебуває на обліку в ГУ ДПС в Івано-Франківській області.
Основним видом діяльності платника податків є 47.73 Роздрібна торгівля фармацевтичними товарами в спеціалізованих магазинах.
Головним управлінням ДПС в Івано-Франківській області на підставі направлення від 30.10.2024 №6056, наказу від 24.10.2024 №3172-п із внесеними змінами наказом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 28.10.2024 №3196-п, проведено позапланову виїзну документальну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Бімор» з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2024, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 30.09.2024, іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 30.09.2024 (т. 1, а.с. 20-21).
За результатами такої перевірки складено акт № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024 (т. 1, а.с. 24-126).
У висновках вказаного акту перевіркою зафіксовано такі порушення:
- п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (далі – ПК України) від 22.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), п.21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 "Звіт про фінансові результати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року № 87 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 року за № 397/3690 (зі змінами та доповненнями), п.5, п.7, п.8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за № 860/4153 (зі змінами та доповненнями), п.5, п.6, п.7, п.18, п.19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 (зі змінами та доповненнями), ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.1, п.3 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено: податок на прибуток в загальній сумі 699066 грн., за 2017 рік – 186679 грн., за 2018 рік – 194442 грн., за 2019 рік – 208963 грн. та за півріччя 2020 року – 108982 грн.;
- пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.184.7 ст.184, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.188.1 ст.188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ «Бімор» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 7252450 грн., в тому числі : січень 2017 року – 9344 грн., лютий 2017 року – 4538 грн., березень 2017 року – 5068 грн., квітень 2017 року – 6571 грн., травень 2017 року – 4537 грн., червень 2017 року – 3904 грн., липень 2017 року – 6112 грн., серпень 2017 року – 5430 грн., вересень 2017 року – 3609 грн., жовтень 2017 року – 1178 грн., листопад 2017 року – 190 грн., грудень 2017 року – 2047 грн., січень 2018 року – 6133 грн., лютий 2018 року – 3967 грн., березень 2018 року – 4830 грн., квітень 2018 року – 4469 грн., травень 2018 року – 4804 грн., червень 2018 року – 3474 грн., липень 2018 року – 2838 грн., серпень 2018 року – 2942 грн., вересень 2018 року - 2712 грн., жовтень 2018 року – 2090 грн., листопад 2018 року – 6139 грн., грудень 2018 року – 5375 грн., січень 2019 року – 3937 грн., лютий 2019 року - 8307 грн., березень 2019 року – 3335 грн., квітень 2019 року – 2884 грн., травень 2019 року – 3590 грн., червень 2019 року – 3762 грн., липень 2019 року – 5178 грн., серпень 2019 року – 2353 грн., вересень 2019 року - 1709 грн., жовтень 2019 року – 6053 грн., листопад 2019 року – 181 грн., грудень 2019 року – 962 грн., січень 2020 року – 29892 грн., лютий 2020 року – 2973 грн., березень 2020 року – 4788 грн., квітень 2020 року – 2279 грн., травень 2020 року – 98 грн., червень 2020 року – 7067868 грн.;
- п.201.1, п.201.10, п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ зі змінами та доповненнями, не зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні щодо взаємовідносин по постачанню товарів/послуг контрагентам за період з 01.01.2017 року по 30.06.2020 року на загальну суму 7270115 грн., в тому числі : січень 2017 року – 9344 грн., лютий 2017 року – 4538 грн., березень 2017 року – 5068 грн., квітень 2017 року – 6571 грн., травень 2017 року – 4537 грн., червень 2017 року – 3904 грн., липень 2017 року – 6112 грн., серпень 2017 року – 5430 грн., вересень 2017 року – 3609 грн., жовтень 2017 року – 1178 грн., листопад 2017 року – 190 грн., грудень 2017 року – 2047 грн., січень 2018 року – 6133 грн., лютий 2018 року – 3967 грн., березень 2018 року – 4830 грн., квітень 2018 року – 4469 грн., травень 2018 року – 4804 грн., червень 2018 року – 3474 грн., липень 2018 року – 2838 грн., серпень 2018 року – 2942 грн., вересень 2018 року - 2712 грн., жовтень 2018 року – 2090 грн., листопад 2018 року – 6139 грн., грудень 2018 року – 5375 грн., січень 2019 року – 3937 грн., лютий 2019 року - 8307 грн., березень 2019 року – 3335 грн., квітень 2019 року – 2884 грн., травень 2019 року – 3590 грн., червень 2019 року – 3762 грн., липень 2019 року – 5178 грн., серпень 2019 року – 2353 грн., вересень 2019 року - 1709 грн., жовтень 2019 року – 6053 грн., листопад 2019 року – 181 грн., грудень 2019 року – 962 грн., січень 2020 року – 29892 грн., лютий 2020 року – 2973 грн., березень 2020 року – 4788 грн., квітень 2020 року – 2279 грн., травень 2020 року – 598 грн., червень 2020 року – 7085033 грн.;
- п.63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (із змінами та доповненнями), в результаті чого встановлено факт несвоєчасного подання за перевірений період до ГУ ДПС в Івано-Франківській області повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням (форма №20-ОПП), про зняття з обліку (10 об`єктів), які використовувалися товариством в господарській діяльності;
- пп. 170.5.1 п.170.5 ст. 170, п. 167.1, пп. 167.5.1 п. 167.5 статті 167.1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями) в результаті чого ТОВ «Бімор» занижено до сплати в бюджет податку з доходів фізичних осіб в сумі 930185,59 грн.., в тому числі : січень 2021 – 22869,00 грн., лютий 2021 – 29403,00 грн., березень 2021 – 35937,00 грн., квітень 2021 – 19602,00 грн., травень 2021 – 21235,50 грн., червень 2021 – 35937,00 грн., липень 2021 - 19602,00 грн., серпень 2021 – 19602,00 грн., вересень 2021 – 16335,00 грн., жовтень 2021 – 22869,00 грн., листопад 2021 - 24502,50 грн., грудень 2021 – 19602,00 грн., січень 2022 - 32670,00 грн., лютий 2022 – 26462,70 грн., березень 2022 – 13068,00 грн., квітень 2022 – 22869,00 грн., травень 2022 – 26100,00 грн., червень 2022 – 29403,00 грн., липень 2022 - 29403,00 грн., серпень 2022 – 39204,00 грн., вересень 2022 – 22869,00 грн., листопад 2022 - 42471,00 грн., грудень 2022 – 39204,00 грн., січень 2023 - 35937,00 грн., лютий 2023 – 42471,00 грн., березень 2023 – 29403,00 грн., квітень 2023 – 80041,50 грн., червень 2023 – 29598,42 грн., серпень 2023 – 10055,87 грн., вересень 2023 – 7039,11 грн., жовтень 2023 – 8460,00 грн., листопад 2023 - 8460,00 грн., грудень 2023 – 18630,00 грн., лютий 2024 – 4500,00 грн., березень 2024 – 11700,00 грн., травень 2024 – 4500,00 грн., червень 2024 – 4500,00 грн., липень 2024 - 5940,00 грн., серпень 2024 – 11880,00 грн., вересень 2024 – 5850,00 грн.;
- пп. 170.5.1 п.170.5 статті 170, статті 167.1 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (із змінами і доповненнями), в результаті чого ТОВ «Бімор» занижено до сплати в бюджет військового збору в сумі 11982,43 грн., в тому числі : січень 2021 - 330,75 грн., лютий 2021 – 425,25 грн., березень 2021 – 519,75 грн., квітень 2021 – 283,50 грн., травень 2021 – 307,13 грн., червень 2021 – 519,75 грн., липень 2021 - 283,50 грн., серпень 2021 – 283,50 грн., вересень 2021 – 236,25 грн., жовтень 2021 – 330,75 грн., листопад 2021 - 354,38 грн., грудень 2021 – 283,50 грн., січень 2022 – 472,50 грн., лютий 2022 – 382,73 грн., березень 2022 – 189,00 грн., квітень 2022 – 330,75 грн., травень 2022 – 375,00 грн., червень 2022 – 425,25 грн., липень 2022 - 425,25 грн., серпень 2022 – 567,00 грн., вересень 2022 – 330,75 грн., листопад 2022 - 614,25 грн., грудень 2022 – 567,00 грн., січень 2023 - 519,75 грн., лютий 2023 – 614,25 грн., березень 2023 – 425,25 грн., квітень 2023 – 1157,63 грн., червень 2023 – 428,07 грн.;
- пп. «б» п. 176.2 ст. 176 розділу IV Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI – товариством допущено помилки в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №4ДФ).
Не погоджуючись з висновками вищевказаного акту перевірки № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024, позивач подав заперечення № 29/11-24 від 29.11.2024 (т. 1, а.с. 127-136).
За результатом розгляду заперечення на акт, відповідач надав позивачу відповідь від 17.12.2024 № 15172/6/09-19-07-05-06, згідно якої пункти 2 та 3 висновків акта перевірки викладено в новій редакції:
2. пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.184.7 ст.184, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.188.1 ст.188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст.198 Податкового Кодексу України від 02.12.2010р. №2755- VI (зі змінами та доповненнями), в результаті чого ТОВ «БІМОР» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 659089 грн., в тому числі : січень 2017року - 9344 грн., лютий 2017 року - 4538 грн., березень 2017 року - 5068 грн., квітень 2017 року - 6571 грн., травень 2017 року - 4537 грн., червень 2017 року - 3904 грн., липень 2017року - 6112 грн., серпень 2017року - 5430 грн., вересень 2017року - 3609 грн., жовтень 2017 року - 1178 грн., листопад 2017 року - 190 грн., грудень 2017 року - 2047 грн., січень 2018 року - 6133 грн., лютий 2018 року - 3967 грн., березень 2018 року - 4830 грн., квітень 2018 року - 4469 грн., травень 2018 року - 4804 грн., червень 2018 року - 3474 грн., липень 2018року - 2838 грн., серпень 2018року - 2942 грн., вересень 2018року - 2712 грн., жовтень 2018 року - 2090 грн., листопад 2018 року - 6139 грн., грудень 2018 року - 5375 грн., січень 2019 року - 3937 грн., лютий 2019 року - 8307 грн., березень 2019 року - 3335 грн., квітень 2019 року - 2884 грн., травень 2019 року - 3590 грн., червень 2019 року - 3762 грн., липень 2019року - 5178 грн., серпень 2019року — 2353 грн., вересень 2019року - 1709 грн., жовтень 2019 року - 6053 грн., листопад 2019 року - 181 грн., грудень 2019 року - 962 грн., січень 2020року - 29892 грн., лютий 2020року - 2973 грн., березень 2020року - 4788 грн., квітень 2020року - 2279 грн., травень 2020року - 98 грн., червень 2020року - 474507 грн.;
3. п.201.1, п.201.10, п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI зі змінами та доповненнями, не зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні щодо взаємовідносин по постачанню товарів/послуг контрагентам за період з 01.01.2017 року по 30.06.2020 року на загальну суму 676754 грн., в тому числі: січень 2017року - 9344 грн., лютий 2017року - 4538 грн., березень 2017року - 5068 грн., квітень 2017року - 6571 грн., травень 2017року - 4537 грн., червень 2017року - 3904 грн., липень 2017року - 6112 грн., серпень 2017року - 5430 грн., вересень 2017року - 3609 грн., жовтень 2017року - 1178 грн., листопад 2017року - 190 грн., грудень 2017року -2047 грн., січень 2018 року - 6133 грн., лютий 2018 року - 3967 грн., березень 2018 року - 4830 грн., квітень 2018 року - 4469 грн., травень 2018 року - 4804 грн., червень 2018 року - 34 74 грн., липень 2018 року - 2838 грн., серпень 2018 року - 2942 грн., вересень 2018 року - 2712 грн., жовтень 2018року - 2090 грн., листопад 2018року - 6139 грн., грудень 2018року; - 5375 грн., січень 2019 року - 3937 грн., лютий 2019 року - 8307 грн., березень 2019 року - 3335 грн., квітень 2019 року - 2884 грн., травень 2019 року - 3590 грн., червень 2019 року - 3762 грн., липень 2019 року - 5178 грн., серпень 2019 року - 2353 грн., вересень 2019 року - 1709 грн., жовтень 2019року - 6053 грн., листопад 2019року - 181 грн., грудень 2019року - 962 грн., січень 2020 року - 29892 грн., лютий 2020 року - 2973 грн., березень 2020 року - 4788 грн., квітень 2020 року - 2279 грн., травень 2020 року -598 грн., червень 2020 року - 491672 грн..
Інші пункти висновку акта перевірки № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024 залишено без змін (т. 1, а.с. 137-143).
На підставі таких порушень відповідач 18.12.2024 прийняв податкові повідомлення-рішення:
- № 028449/0705 за платежем податок на додану вартість на загальну суму 745576,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 596461 грн. та штрафними санкціями в сумі 149115 грн. (т. 1, а.с. 146-147);
- № 028453/0705 за платежем податок прибуток підприємств на загальну суму 613239 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 596461 грн. та штрафними санкціями в сумі 100852 грн. (т. 1, а.с. 148-149);
- № 028454/0705 на суму штрафних санкцій 10200 грн. (т. 1, а.с. 150-151);
- № 028452/0705 на суму штрафних санкцій 1020 грн. (т. 1, а.с. 152-153);
- № 028450/0705 з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1060565,56 грн., в тому числі за основним зобов`язанням в сумі 930185,59 грн. та штрафними санкціями в сумі 130379,97 грн. (т. 1, а.с. 154-155);
- № 028455/0705 з військового збору на загальну суму 13501,03 грн., в тому числі за основним зобов`язанням в сумі 11982,42 грн. та штрафними санкціями в сумі 1518,61 грн. (т. 1, а.с. 156-157);
- № 028447/0705 штрафні санкції за платежем податок на додану вартість на загальну суму 283127,50 грн. (т. 1, а.с. 158-159).
Листом від 19.12.2024 № 15283/6/09-19-07-05-06 податкові повідомлення-рішення від 18.12.2024 направлено ТОВ «БІМОР» (т. 1, а.с. 144-145).
Вважаючи протиправними вищевказані податкові повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028449/0705, № 028453/0705, № 028454/0705, № 028452/0705, № 028450/0705, № 028455/0705, № 028447/0705, представник ТОВ «БІМОР» звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регламентовано Податковим кодексом України (далі – ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.
Згідно з підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 ПК України надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету або на єдиний рахунок понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Пунктом 44.1 статті 44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок визначено статтею 78 ПК України.
Відповідно до пункт 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав:
78.1.7. розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.
Представник позивача зазначив, що у відповідача не було підстав для проведення документальної позапланової перевірки, оскільки позивачем розпочато процедуру перетворення, що виключає можливість проведення документальної позапланової перевірки.
Судом встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань 20.02.2023 внесено рішення засновників ТОВ «БІМОР» щодо виділу, а не перетворення, як стверджував представник позивача (т. 3, а.с. 5-10).
Так, згідно із частиною першою статті 104 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Перше речення наведеної норми визначає шляхи припинення юридичної особи - ліквідація та реорганізація, а також конкретизує види реорганізації, внаслідок яких юридична особа припиняється - злиття, приєднання, поділ, перетворення.
Друге ж речення вказує на характерну ознаку реорганізації, яка притаманна всім її видам, а саме: перехід майна, прав та обов`язків реорганізованої юридичної особи до її правонаступників.
Норма статті 104 ЦК України не встановлює вичерпного переліку видів реорганізації юридичної особи, а визначає ті її (реорганізації) види, внаслідок яких юридична особа припиняється. На це вказує й сам заголовок статті 104 ЦК України «Припинення юридичної особи».
На користь такого висновку свідчить також та обставина, що нормами інших нормативно-правових актів виділ (виділення) визначається як різновид реорганізації юридичної особи, поряд із злиттям, приєднанням, поділом, перетворенням. Це стосується як нормативно-правових актів, які прийняті раніше ЦК (до прикладу, Кодекс законів про працю України (частина шоста статті 36), Закон України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-ІІІ (стаття 2)), так і тих, які прийняті пізніше ЦК (зокрема, Податковий кодекс України (затверджено Законом України від 02.12.2010 № 2755-VI, підпункт 98.1.4 пункту 98.1 статті 98), Закон України «Про вищу освіту» від 01.07.2014 № 1556-VIІ (частина сьома статті 24), Закон України «Про безпечність та гігієну кормів» від 21.12.2017 № 2264- VIІІ (частина сімнадцята статті 14), Закон України «Про оренду державного і комунального майна» від 03.10.2019 № 157-ІХ (частина третя статті 20), Закон України «Про страхування» від 18.11.2019 № 1909-ІХ (частина перша статті 51)).
Відповідно до частини першої статті 109 ЦК виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
Юридична особа, що утворилася внаслідок виділу, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями юридичної особи, з якої був здійснений виділ, які згідно з розподільчим балансом не перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Юридична особа, з якої був здійснений виділ, несе субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями, які згідно з розподільчим балансом перейшли до юридичної особи, що утворилася внаслідок виділу. Якщо юридичних осіб, що утворилися внаслідок виділу, дві або більше, субсидіарну відповідальність вони несуть спільно з юридичною особою, з якої був здійснений виділ, солідарно.
Якщо після виділу неможливо точно встановити обов`язки особи за окремим зобов`язанням, що існувало у юридичної особи до виділу, юридична особа, з якої здійснено виділ, та юридичні особи, що були створені внаслідок виділу, несуть солідарну відповідальність перед кредитором за таким зобов`язанням (частини третя, четверта статті 109 ЦК України).
Правове визначення виділу окреслено й іншими, крім ЦК України, нормативно-правовими актами. Так, відповідно до положень підпункту 98.1.4 пункту 98.1 статті 98 Податкового кодексу України під реорганізацією платника податків розуміється, зокрема, виділення з платника податків інших платників податків, а саме передача частини майна платника податків, що реорганізується, до статутних фондів іншими платниками податків, які створюються власниками корпоративних прав платника податків, що реорганізується, та внаслідок якого не відбувається ліквідація платника податків, що реорганізується.
Аналіз наведених норм свідчить, що для виділу притаманна характерна ознака реорганізації - перехід майна, прав та обов`язків юридичної особи, що реорганізується, до її правонаступника. При цьому обсяг правонаступництва визначається тим майном, правами та обов`язками, які передаються за розподільчим балансом, тобто має місце парцелярне (часткове) правонаступництво.
Отже, виділ є видом реорганізації, який не має наслідком припинення юридичної особи, яка реорганізується, оскільки остання залишається суб`єктом права, однак зі зменшеним обсягом майна, прав та/або обов`язків.
Окрім цього, суд звертає увагу на те, що умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок регламентовано статтею 81 ПК України.
Так, пунктом 81.1 статті 81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Суд звертає увагу на правовий висновок, висловлений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17, згідно якого у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Отже, з огляду на вказану правову позицію Великої Палати Верховного Суду щодо можливості оскарження до адміністративного суду наказів на проведення перевірок можна дійти висновку про те, що платник податків вправі оскаржити до суду наказ на проведення відповідної перевірки як акт індивідуальної дії, і такий спосіб захисту його права буде ефективним, лише в тому випадку, коли контролюючий орган не був допущений до проведення перевірки на підставі такого наказу та, відповідно, не приймав рішень за наслідками такої перевірки. У випадку, якщо за наслідками податкової перевірки, контролюючим органом прийнято відповідні рішення, то наказ на проведення перевірки, вичерпав свою дію застосуванням, а отже, не може бути предметом окремого судового позову. Належним ефективним захистом платника податків в такому випадку є оскарження рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, зокрема, з підстав неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки.
Як встановлено судом вище, посадові особи Головного управлінням ДПС в Івано-Франківській області були допущені позивачем до проведення перевірки. Зважаючи на вказані обставини, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного суду у справі № 816/228/17, суд дійшов висновку, що наказ № 3172-п від 24.10.2024 вичерпав свою дію, а отже, не може бути предметом судового позову. 
Водночас, суд звертає увагу на те, що окремі дефекти оформлення наказів про призначення податкової перевірки, зокрема відсутність або неповнота інформації, відомостей та інших даних щодо її організації і проведення, у спірному випадку (за умови дослідження і встановлення судом при розгляді справи про наявність таких підстав) не можуть слугувати єдиною, самостійною і як наслідок достатньою підставою для визнання оскаржуваних наказів протиправними.
При вирішенні судами вимог про протиправність дій контролюючого органу по проведенню документальної виїзної перевірки встановленню підлягають, зокрема, обставини щодо допуску платником податків посадових осіб контролюючого органу (дотримання вимог, визначених пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України), чи не порушено право платника податків бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення з питань, що виникають під час такої перевірки, право ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом тощо.
Так, в акті перевірки № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024 зазначено, що копії наказів контролюючого органу від 24.10.2024 № 3172-п та від 28.10.2024 № 3196-п вручено під розписку директору ТОВ «БІМОР» Данилюку М., з направленням на право проведення перевірки ознайомлено під підпис 30.10.2024, перевірку проведено з відома та в присутності директора ТОВ «БІМОР» Данилюка М. (т. 1, а.с. 24).
Окрім цього, позивач скористався правом на подання заперечення № 29/11-24 від 29.11.2024 на акт перевірки № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024 (т. 1, а.с. 127-136).
Таким чином, за умови дотримання можливості позивача ознайомитися із актом перевірки та факт подання заперечення на такий акт перевірки, відсутні підстави вважати, що відповідач під час призначення і проведення перевірки позивача допустив порушення, які вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.
Щодо правильності винесення податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028453/0705 за платежем податок прибуток підприємств на загальну суму 613239 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 596461 грн. та штрафними санкціями в сумі 100852 грн. (т. 1, а.с. 148-149).
Підставою для прийняття такого податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028453/0705 слугували висновки контролюючого органу про порушення позивачем п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, п.21 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 3 "Звіт про фінансові результати" затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.03.1999 року № 87 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.1999 року за № 397/3690 (зі змінами та доповненнями), п.5, п.7, п.8 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 р. за № 860/4153 (зі змінами та доповненнями), п.5, п.6, п.7, п.18, п.19 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999р. №318 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 (зі змінами та доповненнями), ст.1, п.2 ст.3, ст.4, п.1, п.3 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-XIV від 16.07.1999 року (із змінами та доповненнями) в результаті чого занижено: податок на прибуток в загальній сумі 699066 грн., за 2017 рік – 186679 грн., за 2018 рік – 194442 грн., за 2019 рік – 208963 грн. та за півріччя 2020 року – 108982 грн.
Контролюючим органом під час перевірки встановлено, що на виконання договорів оренди ТОВ «БІМОР» надавало в оренду нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька,172а, - 611,8 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Слави Стецько, 2, - 125,7 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Бельведерська, 14, - 237,4 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Незалежності, 121, - 94,3 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Г.Мазепи,183, - 109,0 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола, 28 , - 214,2 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 3, 179,8 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 196, - 96,3 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Надвірнянська, 30, - 221,1 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Г.Мазепи, 183, - 770,4 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька, 55, - 159,6 м.кв. (т. 3, а.с. 47-227).
Відповідно до умов таких договорів оренди нежитлових приміщень, в обов`язки орендарів входило вчасно відшкодовувати витрати на оплату комунальних та інших послуг на утримання приміщення та прибудинкової території, зокрема: водопостачання, водовідведення, електроенергію. 
Так, за перевірений період, ТОВ «Бімор» використано для утримання даних приміщень:
- електроенергії в сумі 649313,31 грн., в тому числі: за 2017 рік у сумі 142607,56 грн., за 2018 рік у сумі 185022,61 грн., за 2019 рік у сумі 162823,80 грн., за півріччя 2020 року у сумі 158859,34 грн.;
- перетікання реактивної електроенергії в сумі 10786,57 грн., в тому числі: за 2017рік у сумі 2547,64 грн., за 2018 рік у сумі 3591,93 грн., за 2019рік у сумі 2361,65 грн., за півріччя 2020 року у сумі 2285,35 грн.;
- вартість послуг водопостачання та водовідведення в сумі 15873,92 грн., в тому числі: за 2017 рік у сумі 5299,71 грн., за 2018 рік у сумі 4436,32 грн., за 2019 рік у сумі 4102 грн., за півріччя 2020 року у сумі 2035,25 грн.
Водночас, ТОВ «БІМОР» на виконання умов вищевказаних договорів оренди нежитлових приміщень неперевиставило на орендарів:
- вартість використаної ними електроенергії в сумі 263,664 тис.грн.;
- вартість перетікання реактивної електроенергії в сумі 70,10 тис.грн.;
- вартість послуг водопостачання та водовідведення в сумі 9,896 тис.грн.
В запереченні № 29/11-24 від 29.11.2024 на акт перевірки № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024 позивач зазначив, що частина договорів оренди нежитлових приміщень містять умови, які передбачають відшкодування комунальних послуг за рахунками, які виставляє орендодавець, а частина договорів оренди нежитлових приміщень містять умови, які передбачають, що орендар самостійно заключає договори на обслуговування з відповідними надавачами послуг та окремо за рахунок власних коштів оплачує комунальні послуги. Також є договори оренди нежитлових приміщень, які передбачають, що комунальні послуги входять в орендну плату (т. 1, а.с. 127-136).
З огляду на вищевказане, позивач фактично визнає, що частина договір оренди нежитлових приміщень містять умови, які передбачають відшкодування комунальних послуг за рахунками, які виставляє орендодавець.
Так, в матеріалах справи містяться копії договорів оренди нежитлових приміщень, умови яких передбачають, що плата за відшкодування витрат за комунальні послуги (електроенергія, водопостачання, водовідведення) проводиться окремо згідно споживання на підставі виставлених орендодавцем рахунків.
Такі умови передбачені договорами оренди нежитлових приміщень, укладених з: ТОВ “ТЕЛЕСВІТ” (договір № 325/19 від 25.03.2019 р.); ТОВ “ТЕЛЕСВІТ” (договір № 1Ф-01/07/17 від 01.07.2017 р.); ТОВ “МІСТ “МППВ” (договір № 14062016 від 14.06.2016 р.); ФОП ОСОБА_1 (договір № 916/19 від 16.09.2019 р.); ТОВ “ІНТЕРБЕЗПЕКА ЛТД” (договір № 08047/18-1 від 31.05.2019 р.); ФОП ОСОБА_2 (договір № 520/19 від 20.05.2019 р.); ФОП ОСОБА_3 (договір № 1108/19 від 08.11.2019 р.); ФОП ОСОБА_4 (договір № 917/19 від 17.09.2019 р.); ФОП ОСОБА_5 (договір № 0220/19 від 20.02.2019 р.); ФОП ОСОБА_6 (договір № 0225/19 від 25.02.2019 р.) (т. 3, а.с. 49-103).
Водночас, позивач, окрім копій вищевказаних договорів, не надав ні контролюючому органу, ні суду, жодних інших документів в підтвердження виставлення орендодавцем рахунків за комунальні послуги, отримані орендарями.
Також ТОВ «БІМОР» не надало актів на списання, банківських та касових документів, які підтверджували б оплату або компенсацію вартості отриманих та перевиставлених рахунків, даних бухгалтерського обліку, зокрема: дані головних книг (оборотно-сальдових відомостей), дані рахунків: 631 «розрахунки з постачальниками» в розрізі постачальників, договорів та оплати, 361 «розрахунки з покупцями» в розрізі покупців, договорів та оплати, 23 «виробництво», 70 «доходи від реалізації»,71 «інший операційний дохід», 79 «фінансові результати» та інші регістри бухгалтерського обліку.
Відповідно до підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які визначені відповідними положеннями цього Кодексу.
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:
збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);
зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).
Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.
Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 3 Господарського кодексу (далі – ГК) України господарська діяльність - це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. 
Ведення бухгалтерського обліку, який є підставою для податкового обліку, регламентується Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні " від 16.07.99 № 996-XIV (далі – Закон № 996-XIV) та Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.95 за №168/704.
Для цілей цього Закону № 996-XIV терміни вживаються у такому значенні:
- активи - ресурси, контрольовані підприємством у результаті минулих подій, використання яких, як очікується, приведе до отримання економічних вигод у майбутньому;
- бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень;
- господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства;
- первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно частини першої статті 2 Закону № 996-XIV цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.
Згідно з частинами першою та другою статті 3 Закону № 996-XIV метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Статтею 4 Закону № 996-XIV передбачено, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципі повного висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі.
Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 996-XIV бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації.
Згідно з частиною першою статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною другою визначено, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити:
назву документа (форми);
дату складання;
назву підприємства, від імені якого складено документ;
зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;
посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення;
особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 996-XIV інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.
Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.
З огляду на те, що позивач фактично визнав, що частина договір оренди нежитлових приміщень містять умови, які передбачають відшкодування комунальних послуг за рахунками, які виставляє орендодавець, однак жодних бухгалтерських документів в підвердження перевиставлення орендодавцем рахунків за комунальні послуги, отримані орендарями.
Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.
Вимоги цієї статті щодо обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, застосовуються також до нерезидентів, які здійснюють господарську діяльність на території України через постійне представництво (незалежно від наявності у нерезидента зареєстрованого (акредитованого, легалізованого) відокремленого підрозділу), та до іноземних юридичних осіб, визначених у підпункті 133.1.5 пункту 133.1 статті 133 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Пунктом 44.6 статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
В спірному випадку, контролюючий орган під час перевірки надав ТОВ «БІМОР» п`ять запитів про надання документів та пояснень, що належать або пов`язані з предметом перевірки від 30.10.2024, від 31.10.2024, від 04.11.2024, від 05.11.2024, які отримані директором ТОВ «БІМОР», що підтверджується особистими підписами, однак представники відповідача складено акти про ненадання (надання в неповному обсязі) посадовими особами ТОВ «БІМОР» документів та пояснень, що належать або пов`язані з предметом перевірки у визначений термін від 01.11.2024 № 2268/09-19-07-05/01977688, від 08.11.2024 № 2329/09-19-07-05/01977688, від 12.11.2024 № 2340/09-19-07-05/01977688 (т. 2, а.с. 139-151).
За вказаних обставин відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028453/0705 за платежем податок прибуток підприємств на загальну суму 613239 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 596461 грн. та штрафними санкціями в сумі 100852 грн.
Щодо правильності винесення податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028449/0705 за платежем податок на додану вартість на загальну суму 745576,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 596461 грн. та штрафними санкціями в сумі 149115 грн. (т. 1, а.с. 146-147).
Підставою для прийняття такого податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028449/0705 слугували висновки контролюючого органу про порушення позивачем пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, п.184.7 ст.184, п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187 п.188.1 ст.188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст.198 ПК України, в результаті чого ТОВ «БІМОР» занижено податкове зобов`язання з податку на додану вартість всього в сумі 659089 грн., в тому числі : січень 2017року - 9344 грн., лютий 2017 року - 4538 грн., березень 2017 року - 5068 грн., квітень 2017 року - 6571 грн., травень 2017 року - 4537 грн., червень 2017 року - 3904 грн., липень 2017року - 6112 грн., серпень 2017року - 5430 грн., вересень 2017року - 3609 грн., жовтень 2017 року - 1178 грн., листопад 2017 року - 190 грн., грудень 2017 року - 2047 грн., січень 2018 року - 6133 грн., лютий 2018 року - 3967 грн., березень 2018 року - 4830 грн., квітень 2018 року - 4469 грн., травень 2018 року - 4804 грн., червень 2018 року - 3474 грн., липень 2018року - 2838 грн., серпень 2018року - 2942 грн., вересень 2018року - 2712 грн., жовтень 2018 року - 2090 грн., листопад 2018 року - 6139 грн., грудень 2018 року - 5375 грн., січень 2019 року - 3937 грн., лютий 2019 року - 8307 грн., березень 2019 року - 3335 грн., квітень 2019 року - 2884 грн., травень 2019 року - 3590 грн., червень 2019 року - 3762 грн., липень 2019року - 5178 грн., серпень 2019року — 2353 грн., вересень 2019року - 1709 грн., жовтень 2019 року - 6053 грн., листопад 2019 року - 181 грн., грудень 2019 року - 962 грн., січень 2020року - 29892 грн., лютий 2020року - 2973 грн., березень 2020року - 4788 грн., квітень 2020року - 2279 грн., травень 2020року - 98 грн., червень 2020року - 474507 грн.
Як встановлено судом вище, на виконання договорів оренди нежитлового приміщення, ТОВ «БІМОР» надало орендарям в оренду нежитлові приміщення, які розташовані за адресою: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька,172а, - 611,8 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Слави Стецько, 2, - 125,7 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Бельведерська, 14, - 237,4 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Незалежності, 121, - 94,3 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Г.Мазепи,183, - 109,0 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола,28 , - 214,2 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок, 3, 179,8 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 196, - 96,3 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Надвірнянська, 30, - 221,1 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Г.Мазепи, 183, - 770,4 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька, 55, - 159,6 м.кв. (т. 3, а.с. 47-227).
Відповідно до умов таких договорів оренди нежитлових приміщень, в обов`язки орендарів входило вчасно відшкодовувати витрати на оплату комунальних та інших послуг на утримання приміщення та прибудинкової території, зокрема: водопостачання, водовідведення, електроенергію.
Контролюючий орган зазначив, що за перевірений період ТОВ «БІМОР» використано для утримання даних приміщень: електроенергії в сумі 649313,31 грн.; перетікання реактивної електроенергії в сумі 10786,57 грн.; вартість послуг водопостачання та водовідведення в сумі 15873,92 грн., однак позивач на виконання умов заключених договорів оренди нежитлових приміщень неперевиставлено на орендарів: вартість використаної ними електроенергії, в сумі 263,664 тис.грн., вартість перетікання реактивної електроенергії, в сумі 7,010 тис.грн. та вартість послуг водопостачання та водовідведення в сумі 9,896 тис.грн.
ТОВ «БІМОР» як і до перевірки, так і до матеріалів заперечення, а також під час судового розгляду не надано актів на списання, банківських та касових документів, які підтверджували б оплату або компенсацію вартості отриманих та перевиставлених рахунків, даних бухгалтерського обліку, зокрема: дані головних книг (оборотно-сальдових відомостей), дані рахунків : 631 «розрахунки з постачальниками» в розрізі постачальників, договорів та оплати, 361 «розрахунки з покупцями» в розрізі покупців, договорів та оплати, 23 «виробництво», 643 «податкові зобов`язання», 70 «доходи від реалізації», 71 «інший операційний дохід», 79 «фінансові результати» та інші регістри бухгалтерського обліку.
Пунктом 185.1 статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті186 ПК України. 
Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно з підпунктом 14.1.185 пункту 14.1 статті 14 ПК України постачання послуг – це будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності. При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю – бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.
Склад та порядок формування собівартості наданих послуг з оренди та облік отриманого відшкодування (компенсації) комунальних платежів має визначатися орендодавцем в обліковій політиці із врахуванням принципу превалювання сутності над формою та згідно з вимогами Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318 (далі – П(С)БО 16), та пунктів 10-14 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 (далі – П(С)БО 15), які визначають порядок визнання доходів та витрат від надання послуг.
Статтями 284 та 286 Господарського кодексу України визначено, що істотною умовою договору оренди є, зокрема, орендна плата, яка є фіксованим платежем, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. 
Складовою частиною господарської діяльності з нерухомим майном є як придбання власником такого майна певних товарів та отримання ряду послуг, пов`язаних з необхідністю утримання такого майна (теплова та електрична енергія, природний газ, послуги з водопостачання, водовідведення, охорони, інших супутніх товарів/послуг тощо (далі – комунальні послуги та енергоносії), сплата податків, пов`язаних з рухомим/нерухомим майном (транспортний податок, земельний податок, орендна плата за землю, податок на нерухоме майно), так і перенесення вартості таких витрат на вартість готової продукції чи послуг, в тому числі і формування з урахуванням таких витрат розміру орендної плати за рухоме/нерухоме майно (в такому випадку перераховані витрати будуть визнані такими, що використані орендодавцем в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності).
З огляду на викладене у вартості орендної плати за рухоме/нерухоме майно орендар має здійснювати економічне відшкодування (компенсацію) всіх елементів витрат, пов`язаних з послугами з надання майна в оренду, у тому числі й таких складових, як земельний податок, орендна плата за землю, податок на нерухоме майно чи транспортний податок. Крім того, необхідно брати до уваги вимоги 
Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ від 31.07.1996 № 28 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 № 417/1442 (із змінами) (далі – Правила).
Так, згідно з пунктом 1.3 Правил постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом. 
Пунктом 1.11 Правил встановлено, що у разі передачі електроустановки або її частини в оренду та обумовлення договором оренди передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини між орендарем та суб`єктами електроенергетики мають бути укладені відповідні договори згідно з вимогами цих Правил. 
Таким чином, згідно з Правилами орендодавець є основним споживачем електроенергії, а орендар – субспоживачем. При цьому споживача не позбавлено права відпускати енергію субспоживачам, але в орендаря як субспоживача електроенергії має бути два договори: з основним споживачем, тобто орендодавцем (щодо використання його електромереж), і з постачальником електроенергії.
У разі якщо договором оренди не обумовлено передачі орендареві відповідних повноважень щодо врегулювання договірних відносин з електропередавальною організацією та/або постачальником електричної енергії щодо електрозабезпечення орендованої електроустановки або її частини, енергопостачальна компанія не має підстав для укладення з таким орендарем відповідних договорів згідно з вимогами Правил. За електричну енергію у такому випадку має розраховуватись орендодавець як власник відповідного майна. Усі відносини між власником майна (балансоутримувачем) та орендарем мають бути врегульовані договором оренди відповідного майна. 
Аналогічний порядок рекомендується застосовувати і в частині розрахунків з орендарями за комунальні послуги та інші енергоносії. 
Отже, якщо орендар самостійно не укладає договори на споживання комунальних послуг та енергоносіїв з їх безпосередніми постачальниками, а здійснює відшкодування (компенсацію) орендодавцю витрат на їх оплату, то в договорі оренди визначається порядок розрахунку вартості спожитих орендарем комунальних послуг та енергоносіїв та їх оплати (відшкодування, компенсації).
При цьому з урахуванням норм пункту 188.1 статті 188 ПК України у випадку, якщо орендодавцем є бюджетна установа, то кошти, що отримуються від орендаря у вигляді відшкодування (компенсації) витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та енергоносії, не включаються орендодавцем до бази оподаткування податком на додану вартість. 
Якщо орендодавцем є небюджетна установа, то кошти, що отримуються від орендаря як відшкодування (компенсація) будь-яких витрат, передбачених договором оренди, включаються орендодавцем до бази оподаткування та оподатковуються податком на додану вартість у загальновстановленому порядку, оскільки є складовою частиною операцій з постачання послуг при наданні в оренду рухомого/нерухомого майна.
Разом з тим у випадку, якщо між орендодавцем та орендарем укладено окремі договори про надання орендарем компенсації витрат, які не включаються орендодавцем до складу орендної плати, а підлягають окремій оплаті (відшкодуванню, компенсації), зокрема за спожиті орендарем комунальні послуги та енергоносії, то суми коштів, сплачених (відшкодованих, компенсованих) за такими договорами, не включаються орендодавцем до бази оподаткування послуги з оренди рухомого/нерухомого майна, оскільки є окремими самостійними операціями з постачання відповідних товарів (підпункт 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України електрична та теплова енергія, газ, пар, вода, повітря, охолоджене чи кондиційоване, віднесені до категорії товарів) чи послуг та розглядаються як окремий об`єкт оподаткування.
За період з 01.01.2017 по 30.06.2020, згідно даних ЄРПН, ТОВ «БІМОР» проведено відшкодування орендарями для утримання вищезазначених приміщень:
- електроенергії в сумі 385649,6 гри. (без ПДВ), в тому числі: за 2017 рік у сумі 47815,97 грн., за 2018 рік у сумі 141109,91 грн., за 2019 рік у сумі 131869,31 грн., за півріччя 2020року у сумі 64854,42 грн.;
- перетікання реактивної електроенергії в сумі 3776,83 грн. (без ПДВ), в тому числі : за 2017 рік у сумі 0,00 грн., за 2018 рік у сумі 979,22 грн., за 2019 рік у сумі 2176,35 грн., за півріччя 2020 року у сумі 621,26 грн.;
- вартість послуг водопостачання та водовідведення в сумі 5977,83 грн. (без ПДВ), в тому числі: за 2017 рік у сумі 533,91 грн., за 2018 ріку сумі 1856,68 грн., за 2019ріку сумі 2340,38 грт, за півріччя 2020 року у сумі 1246,86 грн. 
Таким чином, ТОВ «БІМОР» на виконання умов вищевказаних договорів оренди нежитлових приміщень неперевиставило на орендарів:
- вартість використаної ними електроенергії в сумі 263663,70 грн.;
- вартість перетікання реактивної електроенергії в сумі 7009,74 грн.;
- вартість послуг водопостачання та водовідведення в сумі 9896,09 грн.
ТОВ «БІМОР» не нараховано податкове зобов`язання на вартість не перевиставлених на орендарів електроенергії, перетікання реактивної електроенергії, послуг водопостачання та водовідведення в сумі 56114 грн., в тому числі: січень 2017 року - 4310 грн., лютий 2017 року - 2154 грн., березень 2017 року - 2488 грн., квітень 2017 року - 3246 грн., травень 2017 року - 2134 грн., червень 2017 року - 1976 гри., липень 2017 року - 2100 грн., серпень 2017 року - 1544 грн., вересень 2017 року - 51 грн., жовтень 2017 року - 86 грн., листопад 2017 року - 56 грн., грудень 2017 року - 275 грн., січень 2018 року - 2875 грн., лютий 2018 року - 309 грн., березень 2018 року - 964 грн., квітень 2018 року - 907 грн., травень 2018 року - 1248 грн., червень 2018 року - 427 грн., липень 2018 року - 309 грн., серпень 2018 року - 71 грн., вересень 2018 року - 71 грн., жовтень 2018 року - 40 грн., листопад 2018 року - 1607 грн., грудень 2018 року - 993 грн., січень 2019 року - 601 грн., лютий 2019 року - 1654 грн., березень 2019 року - 18 грн., квітень 2019 року - 209 грн., травень 2019 року - 479 грн., червень 2019 року - 652 грн., липень 2019 року - 1156 грн., серпень 2019 року - 9 грн., вересень 2019 року - 28 грн., жовтень 2019 року - 1665 грн., листопад 2019 року - 17 грн., грудень 2019 року - 92 грн., січень 2020 року - 12289 грн., лютий 2020 року - 36 грн., березень 2020 року - 4677 грн., квітень 2020 року - 285 грн., травень 2020 року - 98 грн., червень 2020 року - 1907 грн., чим порушено вимоги пункту 185.1 статті 185 ПК України.
Окрім цього, згідно акту перевірки № 20754/09-19-07-05/01977688 від 12.11.2024 встановлено, що рішенням Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (м.Івано-Франківськ) 30.06.2024 року за ініціативою платника було анульовано свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ «БІМОР», індивідуальний податковий номер 019776809150.
В судовому засіданні встановлено, що в даті вищевказаного рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (м.Івано-Франківськ) про анулювання свідоцтва платника податку на додану вартість, допущено описку: замість 30.06.2024, правильною є дата 30.06.2020.
Станом на дату анулювання свідоцтва платника ПДВ, на балансі товариства обліковувалися основні засоби балансовою вартістю 54273402,11 грн., зокрема по:
- рахунку 10 «основні засоби» в сумі 54045535,36 грн.,
- рахунку 117 «інші необоротні активи» в сумі 227866,46 грн.
Сума зносу (рах. 131 «знос (амортизація) необоротних активів» ) - 18945536,26 грн., залишкова вартість основних засобів становить 35327865,85 грн.
Так, за даними бухгалтерського обліку (оборотно-сальдова відомість по рахунку і 11) на балансі товариства станом на 30.06.2024 обліковуються основні засоби та необоротні активи залишковою вартістю 35327865,85 грн. (без ПДВ), а саме нежитлові приміщення за адресами: Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька, 172а, - 611,8 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Слави Стецько, 2, - 125,7 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Бельведерська, 14, - 237,4 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Незалежності, 121, - 94,3 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Г.Мазепи,183 , -109,0 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Чорновола,28 , - 214,2 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Василіянок,3, - 179,8 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Нова, 196, - 96,3 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул. Надвірнянська, 30, - 221,1 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Г.Мазепи,183, - 770,4 м.кв.; Івано-Франківська обл., м. Івано-Франківськ, вул.Вовчинецька,55, - 159,6 м.кв.
При придбанні вищенаведених основних засобів та інших необоротних активів, ТОВ «Бімор» суми ПДВ були включені до складу податкового кредиту.
Згідно наказу № 34 від 09.12.2010 «Про переоцінку основних засобів», в грудні 2010 року товариством проведена дооцінка основних засобів (приміщень). Первісна вартість цих основних засобів становила 4828760,50 грн. без ПДВ. Сума зносу становила 931272,86 грн. Залишкова вартість - 3897478,64 грн. 
Після дооцінки первісна вартість основних засобів (приміщень) відповідно до довідки про інвентаризацію основних засобів станом на 31.12.2010 становила 52876277 грн. без ПДВ. Сума зносу - 16011992 грн. Залишкова вартість - 36864285 грн. Тобто, сума дооцінки основних засобів становила: первісна вартість - 48047516,50 грн., сума зносу - 15080719,14 грн., залишкова вартість - 32966806,36 грн. Оскільки, на суму дооцінки амортизація не нараховується, то ця сума залишкової вартості дооцінених основних засобів в сумі 32966806,36 грн. залишається в залишковій вартості основних засобів на будь-яку дату балансу. 
Отже, враховуючи вищенаведене, станом на 30.06.2020 залишкова вартість основних засобів становить 35327865,85 грн. та складається: з залишкової вартості 2361059,49 грн. (первісна вартість основних засобів яких підлягала амортизації) та суми дооцінки приміщень 32966806,36 грн., яка не підлягала амортизації. 
Відповідно до пункту 184.6 статті 184 ПК України у разі анулювання реєстрації особи як платника податку останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду, та закінчується днем анулювання реєстрації.
Згідно з пунктом 184.7 статті 184 ПК України якщо товари/послуги, необоротні активи, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподаткованих операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому) періоді не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зоб в`язаний визначити податкові зобов`язання по таких товарах/послугах, необоротних активах виходячи із звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.
Таким чином, ТОВ «БІМОР», на дату анулювання свідоцтва платника ПДВ не нараховано та не визначено податкові зобов`язання з податку на додану вартість на вартість основних засобів та інших необоротних активів в сумі 472212 грн. (2361059,49*20%), в тому числі за: червень 2020 року - 472212 грн.
За вказаних обставин відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028449/0705 за платежем податок на додану вартість на загальну суму 745576,00 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в сумі 596461 грн. та штрафними санкціями в сумі 149115 грн.
Щодо правильності винесення податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028447/0705, яким нараховано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість на загальну суму 283127,50 грн. (т. 1, а.с. 158-159).
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
- для податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
- для податкових накладних /розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;
- для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таки: зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;
- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
З огляду на вищевказані обставини, ТОВ «БІМОР» допущено порушення вимог абзацу першого пункту 201.1 та абзацу першого пункту 201.10 статті 201 ПК України внаслідок нескладання та нереєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних за вищенаведеними операціями на загальну суму 56114 грн. щодо неперевиставлених на орендарів електроенергії, перетікання реактивної електроенергії, послуг водопостачання та водовідведення та операцією на загальну суму 472212 грн. щодо основних засобів та інших необротних активів.
Податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2024 № 028447/0705 нараховано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість, а саме: 50% у сумі 261193,50 грн. та 5% від обсягу постачання, але не більше 3400 грн., у сумі 21934 грн. Таким чином, відповідач правомірно нарахував позивачу податковим повідомленням-рішенням від 18.12.2024 № 028447/0705 штрафні санкції на загальну суму 283127,50 грн.
Що стосується правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028454/0705, яким нараховано позивачу штрафні санкції в сумі 10200 грн. (т. 1, а.с. 150-151), то суд звертає увагу на таке.
Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028454/0705 слугувало порушення позивачем пункту 63.3 статті 63 ПК України, в результаті чого встановлено факт несвоєчасного подання за перевірений період до ГУ ДПС в Івано-Франківській області повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням (форма №20-ОПП), про зняття з обліку (10 об`єктів), які використовувалися товариством в господарській діяльності.
Так, в ході проведення перевірки контролюючим органом встановлено, що на балансі підприємства знаходяться об`єкти оподаткування/об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, а саме десять нежитлових приміщень за адресами в місті Івано-Франківську:
- вул. Вовчинецька, 172а – 611,8 м.кв. (залишковою вартістю - 7060873,72 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор-Захід»);
- вул. Слави Стецько, 2, - 125,7 м.кв. (залишковою вартістю - 1888356,58 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор-Естейт»);
- вул. Бельведерська, 14, - 237 м.кв. (залишковою вартістю - 4210264,45 грн. передано 15.05.2023 року ТОВ «Бімор-Естейт»);
- вул. Незалежності, 121, - 194,3 м.кв. (залишковою вартістю - 1454002,45 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор-Естейт »);
- вул. Г.Мазепи, 183, - 109,0 м.кв. (залишковою вартістю - 907249,18 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор- Естейт»);
- вул. Чорновола, 28, - 214,2 м.кв. (залишковою вартістю - 907249,18 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор-Інвест»);
- вул. Василіянок, 3, - 179,8 м.кв. (залишковою вартістю - 2103199,41 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор- Інвест»);
- вул. Нова, 196, - 96,3 м.кв. (залишковою вартістю - 1363231,56 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор- Інвест»); 
- вул. Надвірнянська, 30, - 221,1 м.кв. (залишковою вартістю - 2909899,20 грн. передано 15.05.2023 ТОВ «Бімор-Інвест» );
- вул. Вовчинецька, 55, - 159,6 м.кв. (залишковою вартістю - 2182135,87 грн. реалізовано 04.04.2023 ТОВ «Франківський Дім ІФ» (код 41043590).
До контролюючого органу подані повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням (форма №20-ОПП), про зняття з обшку тільки 11.10.2024, чим порушено пункт 63.3 статті 63 ПК України, яким передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).
Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.
Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.
Для здійснення такого податкового контролю застосовується Порядок обліку платників податків і зборів, затверджений наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (далі – Порядок № 1088). 
Згідно з розділом VIII Порядку №1588, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язанні з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу - за основним місцем обліку платника податків.
Взяття на облік за неосновним місцем обліку здійснюється, в тому числі, на підставі повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП (додаток 10), поданого платником відповідно до розділу VIII Порядку, та якщо у такому повідомленні платник податків визначив контролюючий орган, у якому бажає стати на облік за неосновним місцем обліку за місцезнаходженням відповідного об`єкта оподаткування.
У разі створення відокремленого підрозділу юридичної особи з місцезнаходженням за межами України повідомлення за формою № 20-ОПП подається юридичною особою протягом 10 робочих днів після створення, реєстрації такого підрозділу до контролюючого органу за основним місцем обліку юридичної особи.
Платники податків, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати повідомлення за формою № 20-ОПП засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.
У разі зміни відомостей про об`єкт оподаткування, а саме: зміна типу, найменування, місцезнаходження, виду права або стану об`єкта оподаткування, платник податків надає до контролюючого органу за основним місцем обліку повідомлення за формою № 20-ОПП з оновленою інформацією про об`єкт оподаткування, щодо якого відбулися зміни.
Основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).
Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.
Відповідно до п.8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування та об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які проводиться діяльність, за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) подається протягом 10 днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.
Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Довідник об`єктів оподаткування розміщено на офіційному сайті ДПС України.
Таким чином, суб`єкти господарювання зобов`язані повідомляти податкові органи про виникнення або зміну даних щодо об`єктів/об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням, за формою №20-ОПП.
Пунктом 117.1 статті 117 ПК України передбачено, що в разі неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.
У разі не усунення таких порушень або за ті самі дії, вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 680 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 2040 гривень.
У ході проведення перевірки встановлено, що у ТОВ «БІМОР» за період охоплений перевіркою були наявні об`єкти оподаткування/об`єкти, пов`язаних з оподаткуванням, щодо яких позивачем не подано/несвоєчасно подано до податкового органу повідомлення за формою №20-ОПП.
Позивач на підтвердження відсутності допущеного порушення не надав жодних доказів щодо своєчасного подання таких повідомлень чи спростування інформації щодо наявності прав на відповідні об`єкти.
Відповідно до висновку Верховного Суду, який викладений у постанові від 21.07.2020 у справі №826/14197/17 щодо правомірності застосованих штрафних санкцій за неподання 20-ОПП зазначено, що платник податків зобов`язаний подавати повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через такі провадиться діяльність, за формою №20-ОПП кожного разу після реєстрації, створення чи відкриття нових об`єктів оподаткування або об`єктів, пов`язаних з оподаткуванням або через які провадиться діяльність. Як встановлено судами, позивачем не подано до податкового органу за місцем реєстрації повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою № 20-ОПП, при цьому, в перевірений період позивач при здійсненні підприємницької діяльності використовував приміщення та нерухоме майно. З огляду на те, що позивачем проводилась господарська діяльність через відділення, які розташовані в інших місцях, ніж місце розташування позивача та його філій, Верховний Суд погодився з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про наявність у позивача обов`язку повідомити про здійснення господарської діяльності такими відділеннями. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 у справі №200/3904/21.
В спірному випадку позивачем несвоєчасно подано до податкового органу за місцем реєстрації повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП.
Таким чином, невиконання позивачем обов`язку щодо подання до податкового органу повідомлення за формою № 20-ОПП є підставою для притягнення позивача до відповідальності згідно з пунктом 117.1 статті 117 ПК України та застосування штрафних (фінансових) санкції в розмірі 10200 гри., з розрахунку 1020 грн. за кожен із десяти об`єктів нерухомості, по яким несвоєчасного подано повідомлення за Формою № 20-ОПП.
За вказаних обставин, відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028454/0705, яким нараховано позивачу штрафні санкції в сумі 10200 грн.
Що стосується податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028452/0705, яким нараховано позивачу штрафні санкції на суму 1020 грн. (т. 1, а.с. 152-153), то суд вказує на таке.
Підставою для прийняття такого податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028452/0705 слугувало порушення позивачем підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України, оскільки ТОВ «БІМОР» допущено помилки в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №4ДФ).
Відповідно до підпункту «б» пункту 176.2 статті 176 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи, які відповідно до цього Кодексу мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску зобов`язані:
б) подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.
У разі якщо відокремлений підрозділ юридичної особи не уповноважений нараховувати, утримувати і сплачувати (перераховувати) податок до бюджету, податковий розрахунок за такий підрозділ подає юридична особа до контролюючого органу за основним місцем обліку.
Під час перевірки контролюючий орган встановив, що ТОВ «БІМОР» допущено помилки в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №4ДФ), а саме: номер зазначений у графі «Реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія (за наявності) та номер паспорта» - 2671402022 - не є реєстраційним номером облікової картки платника податків з ДРФО/фізична особа з вказаним номером паспорта в вигляді картки на облік в окремому реєстрі ДРФО не перебуває). Таку помилку допущено в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №4ДФ) за: 3-й місяць 4-го кварталу 2022 року, 2-й місяць 4-го кварталу 2022 року, 1-й місяць 4-го кварталу 2023 року, 3-й місяць 4-го кварталу 2023 року, 2-й місяць 4-го кварталу 2023 року, 2-й місяць 3-го кварталу 2023 року, 1-й місяць 3-го кварталу 2023 року, 1-й місяць 2-го кварталу 2023 року, 3-й місяць 2-го кварталу 2023 року, 2-й місяць 2-го кварталу 2023 року, 2-й місяць 1-го кварталу 2023 року, 1-й місяць 1-го кварталу 2023 року, 3-й місяць 1-го кварталу 2023 року, 3-й місяць 3-го кварталу 2024 року.
Факт допущеної помилки підтверджується долученими до позовної заяви копіями Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №4ДФ) за вказані періоди (т. 1, а.с. 240-247).
Представник позивача під час судового розгляду не спростував жодними доводами факт допущення ТОВ «БІМОР» вищевказаних помилок в Податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №4ДФ).
Відповідно до пункту 119.1 статті 119 ПК України неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.
З огляду на вищевказані обставини, відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028452/0705, яким нараховано позивачу штрафні санкції на суму 1020 грн.
Щодо податкових повідомлень-рішень від 18.12.2024 № 028450/0705, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1060565,56 грн., в тому числі за основним зобов`язанням в сумі 930185,59 грн. та штрафними санкціями в сумі 130379,97 грн. (т. 1, а.с. 154-155), та від 18.12.2024 № 028455/0705 яким нараховано військовий збір на загальну суму 13501,03 грн., в тому числі за основним зобов`язанням в сумі 11982,42 грн. та штрафними санкціями в сумі 1518,61 грн. (т. 1, а.с. 156-157), то суд вказує на таке.
Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028450/0705 слугувало порушення позивачем пп. 170.5.1 п.170.5 ст. 170, п. 167.1, пп. 167.5.1 п. 167.5 статті 167.1 ПК України, в результаті чого ТОВ «БІМОР» занижено до сплати в бюджет податку з доходів фізичних осіб в сумі 930185,59 грн.., в тому числі : січень 2021 – 22869,00 грн., лютий 2021 – 29403,00 грн., березень 2021 – 35937,00 грн., квітень 2021 – 19602,00 грн., травень 2021 – 21235,50 грн., червень 2021 – 35937,00 грн., липень 2021 - 19602,00 грн., серпень 2021 – 19602,00 грн., вересень 2021 – 16335,00 грн., жовтень 2021 – 22869,00 грн., листопад 2021 - 24502,50 грн., грудень 2021 – 19602,00 грн., січень 2022 - 32670,00 грн., лютий 2022 – 26462,70 грн., березень 2022 – 13068,00 грн., квітень 2022 – 22869,00 грн., травень 2022 – 26100,00 грн., червень 2022 – 29403,00 грн., липень 2022 - 29403,00 грн., серпень 2022 – 39204,00 грн., вересень 2022 – 22869,00 грн., листопад 2022 - 42471,00 грн., грудень 2022 – 39204,00 грн., січень 2023 - 35937,00 грн., лютий 2023 – 42471,00 грн., березень 2023 – 29403,00 грн., квітень 2023 – 80041,50 грн., червень 2023 – 29598,42 грн., серпень 2023 – 10055,87 грн., вересень 2023 – 7039,11 грн., жовтень 2023 – 8460,00 грн., листопад 2023 - 8460,00 грн., грудень 2023 – 18630,00 грн., лютий 2024 – 4500,00 грн., березень 2024 – 11700,00 грн., травень 2024 – 4500,00 грн., червень 2024 – 4500,00 грн., липень 2024 - 5940,00 грн., серпень 2024 – 11880,00 грн., вересень 2024 – 5850,00 грн.;
Підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028455/0705 слугувало порушення позивачем пп. 170.5.1 п.170.5 статті 170, статті 167.1 ПК України, в результаті чого ТОВ «БІМОР» занижено до сплати в бюджет військового збору в сумі 11982,43 грн., в тому числі: січень 2021 - 330,75 грн., лютий 2021 – 425,25 грн., березень 2021 – 519,75 грн., квітень 2021 – 283,50 грн., травень 2021 – 307,13 грн., червень 2021 – 519,75 грн., липень 2021 - 283,50 грн., серпень 2021 – 283,50 грн., вересень 2021 – 236,25 грн., жовтень 2021 – 330,75 грн., листопад 2021 - 354,38 грн., грудень 2021 – 283,50 грн., січень 2022 – 472,50 грн., лютий 2022 – 382,73 грн., березень 2022 – 189,00 грн., квітень 2022 – 330,75 грн., травень 2022 – 375,00 грн., червень 2022 – 425,25 грн., липень 2022 - 425,25 грн., серпень 2022 – 567,00 грн., вересень 2022 – 330,75 грн., листопад 2022 - 614,25 грн., грудень 2022 – 567,00 грн., січень 2023 - 519,75 грн., лютий 2023 – 614,25 грн., березень 2023 – 425,25 грн., квітень 2023 – 1157,63 грн., червень 2023 – 428,07 грн.
Так, контролюючий орган під час перевірки встановив, що позивачем проводилось нарахування та виплата учасникам товариства дивідендів, однак ТОВ «БІМОР» допущено заниження суми нарахованого та виплаченого доходу із дивідендів на користь фізичних осіб (учасників товариства) та відповідно заниження нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору.
Відповідно до підпункту 14.1.49 пункту 154.1 статті 14 ПК України дивіденди - платіж, що здійснюється юридичною особою, в тому числі емітентом корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів чи інших цінних паперів, на користь власника таких корпоративних прав, інвестиційних сертифікатів та інших цінних паперів, що засвідчують право власності інвестора на частку (пай) у майні (активах) емітента, у зв`язку з розподілом частини його прибутку, розрахованого за правилами бухгалтерського обліку. Для цілей оподаткування до дивідендів прирівнюються також: платіж у грошовій чи негрошовій формі, що здійснюється юридичною особою на користь її засновника та/або учасника (учасників) у зв`язку з розподілом чистого прибутку (його частини).
Правовий статус товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю (далі - товариство), порядок їх створення, діяльності та припинення, права та обов`язки їх учасників, визначає Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 06.02.2018 № 2275-VIII (далі - Закон № 2275-VIII).
Виплата дивідендів учасникам товариства регламентована статтею 26 Закону № 2275-VIII.
Так, згідно з частиною першою статті 26 Закону № 2275-VIII виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку товариства особам, які були учасниками товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розміру їхніх часток.
Частиною другою статті 26 Закону № 2275-VIII визначено, що товариство виплачує дивіденди грошовими коштами, якщо інше не встановлено одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники товариства.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону № 2275-VIII дивіденди можуть виплачуватися за будь-який період, що є кратним кварталу, якщо інше не передбачено статутом.
Згідно з частиною четвертою статті 26 Закону № 2275-VIII виплата дивідендів здійснюється у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття рішення про їх виплату, якщо інший строк не встановлений статутом товариства або рішенням загальних зборів учасників.
08.20.2025 представник позивача надав суду копію Статуту ТОВ «БІМОР», затвердженого рішенням учасника ТОВ «БІМОР» від 26.05.2020 (т. 2, а.с. 239-244).
Відповідно до пункту 8.12 Статуту ТОВ «БІМОР» прибуток Товариства утворюється з надходжень від його господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці.
Згідно з пунктом 8.13 Статуту ТОВ «БІМОР» рішення про періодичність розподілу прибутків приймається на загальних зборах учасників.
Пунктом 8.14 Статуту ТОВ «БІМОР» виплата дивідендів здійснюється за рахунок чистого прибутку Товариства особами, які були учасниками Товариства на день прийняття рішення про виплату дивідендів, пропорційно до розмірів їх часток. Товариство не має права виплачувати дивіденди учаснику, який повністю або частково не вніс свій вклад.
Відповідно до пункту 8.15 Статуту ТОВ «БІМОР» Товариство виплачує дивіденди грошовими коштами, якщо інше не встановлено одностайним рішенням загальних зборів учасників, у яких взяли участь всі учасники Товариства. Дивіденди можуть виплачуватись за будь-який період, що є кратним кварталу.
Згідно з пунктом 8.16 Статуту ТОВ «БІМОР» виплата дивідендів здійснюється у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття рішення про їх виплату, якщо інший строк не встановлений рішенням загальних зборів учасників.
Пунктом 167.1 статті 167 ПК України визначено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до підпункту 167.5.4 пункту 167.5 статті 167 ПК України ставки податку на пасивні доходи до бази оподаткування встановлюються у таких розмірах:
167.5.4. у половинному розмірі ставки, встановленої у пункті 167.1 цієї статті - для доходів у вигляді дивідендів по акціях та/або інвестиційних сертифікатах, корпоративних правах, нарахованих нерезидентами, інститутами спільного інвестування та суб`єктами господарювання, які не є платниками податку на прибуток.
Згідно з підпунктом 170.5.1 пункту 170.5 статті 170 ПК України податковим агентом платника податку під час нарахування на його користь дивідендів, крім випадків, зазначених у підпункті 165.1.18 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу, є емітент корпоративних прав або за його дорученням інша особа, яка здійснює таке нарахування.
В спірному випадку, під час перевірки контролюючим органом встановлено, що згідно протоколів загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» та рішення єдиного учасника товариства вирішено виплатити дивіденди в рівних долях кожному з учасників ТОВ «БІМОР», а саме протоколи та рішення: від 27.01.2021, від 19.02.2021, від 04.03.2021, від 25.03.2021, від 23.04.2021, від 13.05.2021, від 16.06.2021, від 07.07.2021, від 30.07.2021, від 27.08.2021, від 21.09.2021, від 21.10.2021, від 23.11.2021, від 21.12.2021, від 21.01.2022, від 22.02.2022, від 22.03.2022, від 13.04.2022, від 23.05.2022, від 21.06.2022, від 21.07.2022, від 24.08.2022, від 21.09.2022, від 01.11.2022, від 05.12.2022, від 02.01.2023, від 01.02.2023, від 01.03.2023, від 01.04.2023, від 28.04.2023, від 23.06.2023, від 02.08.2023, від 04.09.2023, від 03.10.2023, від 30.10.2023, від 01.12.2023, від 05.02.2024, від 04.03.2024, від 01.05.2024, від 04.06.2024, від 01.07.2024, від 28.08.2024, від 24.09.2024.
Копії вищевказаних протоколів загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» та рішення єдиного учасника товариства надано суду 23.03.2026 представником позивача (т. 4, а.с. 64-122).
Відповідач зазначив, що на виконання протоколів загальних зборів учасників товариства та рішення єдиного учасника товариства, позивачем проведено виплату учасникам товариства дивідендів на загальну суму 9536767,03 грн.
Водночас, ТОВ «БІМОР» відповідно до пп. 167.5.4. п. 167.5 ст. 167 ПК України нараховано та сплачено до бюджету податок на доходи фізичних осіб у половинному розмірі ставки, встановленої у пункті 167.1 - 9% (18%*50%) в сумі 786396,47 грн. із доходу на користь фізичних осіб (дивідендів) в сумі 8737738,61 грн.
Під час перевірки контролюючим органом встановлено, що загальна сума нарахованих та виплачених учасникам товариства дивідендів згідно даних бухгалтерського обліку становить 9536767,03 грн. (донарахування до 9% у зв`язку із заниженням бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб на 798828,42 грн.).
ТОВ «БІМОР» здійснювало подання звітності «Звіт про фінансові результати» (форма № 2-м за 2021-20023 роки та 9-ть місяців 2024 року) поквартально, тобто товариством здійснювалась виплата учасникам товариства дивідендів у періоді до надання фінансової звітності (визначення фінансового результату).
Відповідно до поданої 06.03.2024 №9385199369 фінансової звітності за 2023 рік фінансовий результат до оподаткування за результатами роботи за 2023 рік становить 2373,6 тис.грн., при цьому товариством нараховано та виплачено учасникам дивідендів за 2023 рік в сумі 2791,4 тис. грн.
Враховуючи вищенаведене, на думку відповідача, позивач безпідставно застосував пільгову ставку - 9%, при нарахуванні податку на доходи фізичних осіб по виплачених коштах кожному з учасників ТОВ «БІМОР», а відповідно до п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18% бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, тобто проведеною перевіркою, встановлено заниження до сплати в бюджет податок з доходів фізичних осіб в сумі 858291,03 грн.
Суд звертає увагу на встановлений частиною третьою статті 26 Закону № 2275-VIII період, за який можуть виплачуватися дивіденди: є кратним кварталу, якщо інше не передбачено статутом.
Такі ж вимоги щодо періоду, за який можуть виплачуватися дивіденди, встановлені також пунктом 8.15 Статуту ТОВ «БІМОР», згідно якого дивіденди можуть виплачуватись за будь-який період, що є кратним кварталу.
В спірному випадку, згідно протоколів загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» та рішення єдиного учасника товариства, питання про виплату дивідендів вирішувалося ТОВ «БІМОР» не раз у квартал, а щомісяця (в деяких місяцях двічі на місяць: в березні 2021 року - 04.03.2021 та 25.03.2021, в липні 2021 року - 07.07.2021 та 30.07.2021, в квітні 2023 року - 01.04.2023 та 28.04.2023).
Окрім цього, в протоколах загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 16.06.2021, від 07.07.2021, від 30.07.2021, від 27.08.2021, від 21.09.2021, від 21.10.2021, від 23.11.2021, від 21.12.2021, зазначено про визначення чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за кожен місяць: відповідно за січень 2021, лютий 2021, березень 2021, квітень 2021, травень 2021, червень 2021, липень 2021, а не за квартал (т. 4, а.с. 82-91).
Згідно копії протоколу № 01/2022 загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 21.01.2022 визначено чистий прибуток за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за два місяці – серпень та вересень 2021 року, що також не відповідає кварталу (т. 4, а.с. 92).
В протоколах загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 22.02.2022, від 22.03.2022, від 13.04.2022, зазначено про визначення чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за кожен місяць: відповідно за жовтень 2021, листопад 2021, а не за квартал (т. 4, а.с. 93-96).
Згідно копії протоколу № 05/2022 загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 23.05.2022 визначено чистий прибуток за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за два місяці – грудень 2021 та січень 2022, що також не відповідає кварталу (т. 4, а.с. 97).
В протоколах загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 21.06.2022, від 21.07.2022, зазначено про визначення чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за кожен місяць: відповідно за лютий 2022, березень 2022, а не за квартал (т. 4, а.с. 98-99).
Згідно копії протоколу № 08/2022 загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 24.08.2022 визначено чистий прибуток за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за два місяці – квітень 2022 та травень 2022, що також не відповідає кварталу (т. 4, а.с. 100).
В протоколах загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 21.09.2022, від 01.11.2022, зазначено про визначення чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за кожен місяць: відповідно за червень 2022, липень 2022, а не за квартал (т. 4, а.с. 101-102).
Згідно копії протоколу № 11/2022 загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 05.12.2022 визначено чистий прибуток за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за два місяці – серпень 2022 та вересень 2022, що також не відповідає кварталу (т. 4, а.с. 103).
В протоколах загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 02.01.2023, від 01.02.2023, від 01.03.2023, зазначено про визначення чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за кожен місяць: відповідно за жовтень 2022, листопад 2022, грудень 2022, а не за квартал (т. 4, а.с. 104-106).
Згідно копії протоколу № 04/2023 загальних зборів учасників ТОВ «БІМОР» від 01.04.2023 визначено чистий прибуток за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за два місяці – січень 2023 та лютий 2023, що також не відповідає кварталу (т. 4, а.с. 107).
В рішенні єдиного учасників ТОВ «БІМОР» від 28.04.2023, від 23.06.2023, від 02.08.2023, від 04.09.2023, від 03.10.2023, від 30.10.2023, від 01.12.2023, від 05.02.2024, від 04.03.2024, від 01.05.2024, від 04.06.2024, від 01.07.2024, від 28.08.2024, від 24.09.2024, зазначено про визначення чистого прибутку за результатами фінансово-господарської діяльності ТОВ «БІМОР» окремо за кожен місяць: відповідно за березень 2023, квітень 2023, липень 2023, вересень 2023, а не за квартал (т. 4, а.с. 109-122).
З огляду на вищевказані положення Закону № 2275-VIII та Статуту ТОВ «БІМОР», проведені позивачем зазначені вище виплати учасникам ТОВ «БІМОР» не відповідають ознакам дивідендів, а тому ставка податку на доходи фізичних осіб щодо таких виплат має становити 18%, а не 9%.
Таким чином, позивач допустив порушення пп. 170.5.1 п.170.5 ст. 170, п. 167.1, пп. 167.5.1 п. 167.5 статті 167.1 ПУ України, в результаті чого ТОВ «БІМОР» занижено до сплати в бюджет податку з доходів фізичних осіб в сумі 930185,59 грн., а тому відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 18.12.2024 № 028450/0705, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 1060565,56 грн., в тому числі за основним зобов`язанням в сумі 930185,59 грн. та штрафними санкціями в сумі 130379,97 грн.
Відповідно до пп. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 ПК України за ставкою 1,5% від об`єкта оподаткування (за нормами, чинними на час виникнення спірних правовідносин).
Згідно з п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок.
Відповідно до п.п. 1.6 п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX ПК України платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначений ст. 176 ПК України для податку на доходи фізичних осіб.
Як встановлено судом вище, ТОВ «БІМОР» занижено до сплати в бюджет податку з доходів фізичних осіб в сумі 930185,59 грн., наслідком чого є також заниження до сплати в бюджет військового збору в сумі 11982,43 грн., а тому відповідач правомірно прийняв податкове повідомлення-рішення 18.12.2024 № 028455/0705, яким нараховано військовий збір на загальну суму 13501,03 грн., в тому числі за основним зобов`язанням в сумі 11982,42 грн. та штрафними санкціями в сумі 1518,61 грн.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
При цьому, згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
В цій справі позивач не довів суду порушення своїх прав спірними податковими повідомленнями-рішеннями від 18.12.2024 № 028449/0705, № 028453/0705, № 028454/0705, № 028452/0705, № 028450/0705, № 028455/0705, № 028447/0705. Натомість відповідач, як контролюючий орган, обґрунтував підставність нарахування позивачу податкових зобов`язань та штрафних санкцій згідно податкових повідомлень-рішень від 18.12.2024 № 028449/0705, № 028453/0705, № 028454/0705, № 028452/0705, № 028450/0705, № 028455/0705, № 028447/0705, з огляду на критерії, передбачені частиною другою статті 2 КАС України.
Підсумовуючи, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову ТОВ "БІМОР" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 18.12.2024 № 028449/0705, форми "Р" від 18.12.2024 № 028453/0705, форми "ПС" від 18.12.2024 № 028454/0705, форми "ПС" від 18.12.2024 № 028452/0705, форми "Д" від 18.12.2024 № 028450/0705, форми "Д" від 18.12.2024 № 028455/0705, форми "ПН" від 18.12.2024 № 028447/0705.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "БІМОР" (76026, місто Івано-Франківськ, вул. Мазепи Гетьмана, будинок 183, корпус 1, код ЄДРПОУ 01977688) до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (76018, м. Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20, код ЄДРПОУ 43968084) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень форми "Р" від 18.12.2024 № 028449/0705, форми "Р" від 18.12.2024 № 028453/0705, форми "ПС" від 18.12.2024 № 028454/0705, форми "ПС" від 18.12.2024 № 028452/0705, форми "Д" від 18.12.2024 № 028450/0705, форми "Д" від 18.12.2024 № 028455/0705, форми "ПН" від 18.12.2024 № 028447/0705 - відмовити. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Григорук О.Б. 

Рішення складене в повному обсязі 01 червня 2026 р.