Справа № 307/2078/26
Провадження № 2/307/976/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 червня 2026 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Чопик В.В., за участю секретаря с/з Рішко О.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів Закарпатської області Україна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє представник – адвокат Гримут Тетяна Василівна до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. 
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , від імені якої діє представник – адвокат Гримут Т.В. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів.
Позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області по справі № 307/2056/16-ц від 29 серпня 2016 року шлюб укладений між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу мають дитину: неповнолітнього сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишився проживати з нею та знаходиться на її вихованні та повному утриманні, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім?ї № 78 від 07.05.2026 року. ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . За рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області по справі № 307/3762/15 від 25.01.2016 року з відповідача стягувались аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до його повноліття, починаючи з 14 грудня 2015 року. За місцем проживання вона характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою № 4 від 07 травня 2026 року, виданою виконавчим комітетом Солотвинської селищної ради, Тячівського району, Закарпатської області. Вона не перебуває на обліку в центрі зайнятості, що підтверджується довідкою від 08.05.2026 року виданою Закарпатським обласним центром зайнятості. Та не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області, як отримувач державної соціальної допомоги та не отримує жодного виду пенсій, що підтверджується довідкою від 08.05.2026 року. Довідкою № 837 від 07 травня 2026 року про фактичне місце проживання підтверджується, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , проте фактично проживає разом із сином за адресою: АДРЕСА_2 . З часу ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів від 25 січня 2016 року, за яким були враховані існуючі на той час обставини, передбачені ч. 1 ст. 182 СК України, ці обставини істотно змінились. Відповідач сплачує аліменти та має незначну заборгованість станом на 19.05.2026 року, що підтверджується розрахунком заборгованості зі сплати аліментів № 52106 від 20 травня 2026 року. Отже, відповідач в змозі сплачувати більший розмір аліментів, який зараз є таким необхідним для дитини такого віку та з такими потребами. 
Сума аліментів у розмірі 1500 гривень є менше за 50% прожиткового мінімуму визначеного на дітей відповідного віку та є недостатнім для задоволення матеріальних витрат на забезпечення належного утримання сина з боку його батька. Розмір аліментів присуджений Тячівським районним судом Закарпатської області від 25.01.2016 року по справі № 307/3762/15-ц є недостатнім, та їх не вистачає на такі необхідності як: забезпечення дитини продуктами харчування, сплати за шкільні обіди, надання кишенькових коштів, забезпечення одягом та купівлю елементарних речей необхідних для дитини такого віку. Також існують щоденні та інші витрати, які не підтверджені документально, але є необхідними для дитини, яка щодня росте і розвивається, змінюючи свої розміри, світогляди, вподобання та хобі, що зумовлює витрати на купівлю нових книг та іграшок, оплату позашкільних закладів розвитку, оздоровлення та освіти. Після досягнення дитиною шкільного віку, значно зросли її потреби та, як наслідок, витрати. Наявність таких обставин впливає на її матеріальний стан у сторону його погіршення. В зв?язку з цим вона вимушена звернутися до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів з відповідача. Утримання малолітньої дитини, на визначений у 2016 році розмір аліментів в сумі 1 500 гривень на дитину з урахуванням зростання цін на споживчі товари і послуги, інфляцію тощо, є недостатнім для забезпечення її фізичного, духовного розвитку та лікування. Так як, відповідач є працездатним, отримує заробітну плату, його стан здоров`я дозволяє працювати, однак отримуваний дохід в цілях уникнення визначеного законом обов`язку щодо утримання дитини приховує, що свідчить про недобросовісне виконання батьківських обов`язків. Крім того, їй відомо, про наявність у власності відповідача можливостей. Вищенаведене підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28 грудня 2015 року, за реєстровим № 13833 та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 51106764 від 28 грудня 2015 року. Наявність таких обставин впливає на матеріальний стан позивачки у сторону його погіршення . 
Тому просить суд змінити розмір стягуваних аліментів визначений рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2016 року в справі № 307/3762/15-ц, шляхом зміни способу їх присудження та стягнути з
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації місця проживання: 
АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешканки 
АДРЕСА_2 , РНОКПП:
НОМЕР_3 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Позивачка в судове засідання не з`явилась, однак її представник ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи без їх з позивачкою участі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належно повідомлений.
Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 травня 2026 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьком значиться ОСОБА_2 , а матір`ю ОСОБА_1 . 
Рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти в розмірі 1500 грн. щомісячно до його повноліття, починаючи з 14.12.2015 р..
Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Із правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України у справі № 6-143цс-13 від 5 лютого 2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові КЦС ВС № 712/6313/21 від 22.08.2022 року.
Вирішуючи питання щодо зміни способу стягнення аліментів суд бере до уваги докази подані позивачкою, а також те, що зміна способу стягнення аліментів у даному випадку не ставить відповідача в скрутне матеріальне становище.
Така зміна способу стягнення аліментів буде відповідати інтересам дітей та засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Ураховуючи наведене, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дітей, їх рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей, не погіршать їх матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону.
Отже, на користь ОСОБА_1 слід стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви, до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до ч. 1, та ч.2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 331 гривні 20 копійок судового збору.
З урахуванням вищевикладеного, керуючись статтями 180-184 Сімейного кодексу України, статтями 2, 5, 10-13, 18, 133, 141, 142, 206, 247, 258-259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу, суд, -
У Х В А Л И В :
Позов – задовольнити.
Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 25 січня 2016 року, яким визначено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на утримання однієї дитини у твердій грошовій сумі.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса реєстрації місця проживання: 
АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), на користь 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешканки 
АДРЕСА_2 , РНОКПП:
НОМЕР_3 ), аліменти на утримання неповнолітнього сина 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2  на користь держави на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканка АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 . 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації місця проживання: 
АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Головуючий суддя : В.В. Чопик