Справа № 296/12527/25
2/296/719/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

22 травня 2026 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», в інтересах якого діє адвокат Усенко Михайло Ігорович, звернулось до Корольовського районного суду м. Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить:
- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) заборгованість за кредитним договором №922305 від 04.08.2023 в загальному розмірі 40 420,00 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал»;
- стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort» №922305, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 5 000,00 грн та зобов`язався його повернути і сплатити проценти за користування кредитом. Також вказує, що 21 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу №21062024, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло право вимоги за кредитним договором №922305. Оскільки відповідач в повному обсязі не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за зобов`язанням, у нього виникла заборгованість, яка становить 40 420,00 грн та складається з наступного: 5 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 35 420,00 грн -заборгованість за процентами.
Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
03 грудня 2025 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити ТОВ «Кредит-Капітал» у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування поданого відзиву вказує, що представником позивача не надано доказів правомірності підпису позову, оскільки до матеріалів позовної заяви надано лише ордер на представництво у якому зазначено, що ордер видано на підставі договору про надання правничої допомоги на надання правничої допомоги "у судах загальної юрисдикції". Оскільки представником позивача підписано позовну заяву, однак до матеріалів позову не додано належним чином оформленого ордера, в якому надається правова допомога (назва суду), дана позовна заява підлягає поверненню на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України. На підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу. Зокрема: реєстр прав вимоги не містить достатніх даних, що підтверджують обсяг та зміст переданих прав, зокрема інформації про залишок заборгованості, підстави її нарахування, дату на яку розраховано розмір заборгованості та відомостей про передачу кредитної справи; витяг із реєстру (сторінка з даними про відповідача) не має підписів та печаток сторін договору факторингу; не надано доказів сплати за договором факторингу; реєстри боржників до суду також не надано в повному обсязі. Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що наявний в матеріалах справи договір про споживчий кредит (у вигляді паперової копії) було створено у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг» та що він підписувався електронним підписом уповноваженою на те особою. Наявні в матеріалах справи паперові копії спірного кредитного договору не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», та не є належними доказами укладення договору між позивачем та кредитором. Наголошує, що він не підписував та не укладав договір про споживчий кредит від 04.08.2023 №922305, не погоджував відповідні процентні ставки та кабальні умови кредитування. Жоден доказ по справі не підтверджує, що він узгодив саме цю редакцію договору та всі його умови. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази часу та способу генерування одноразового ідентифікатора, його направлення відповідачу, підтвердження пропозиції щодо укладення договору, зокрема, довідка про ідентифікацію клієнта, хронологія вчинення дій щодо укладення кредитних договорів у формі електронного правочину тощо. Перевірити автентичність того, що позивач називає підписом, неможливо, оскільки не підтверджено ні направлення СМС повідомлення на мобільний номер відповідача, ні належність номеру телефона саме відповідачу. Наведене вказує на неукладеність оспорюваного правочину, а отже необгрунтованість вимог про стягнення процентів. Нормами Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що при укладенні договорів про споживчий кредит максимальна денна процентна ставка 2,5% застосовується до 22 квітня 2024 року, 1,5% - до 20 серпня 2024 року, а з 21 серпня 2024 діє процентна ставка 1%. За період кредитування з 23.04.2024 по 21.06.2024 (дата укладення договору факторингу), кредитор міг нарахувати максимально проценти по ставці 1,5%, тоді як нараховував по договірній ставці 2,2% на день. Відтак, 0,7% на день нараховані по нікчемній умові кредитного договору та мають бути вирахувані із заявленої суми заборгованості: 2100,00 грн (5000,00 * 0,7% * 60 днів) - проценти за 17.05.2024 - 28.11.2024. Отже, є безпідставними заявлені позивачем вимоги про стягнення процентів у сумі 2100,50 грн. Розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Позивачем не надано до суду первинних бухгалтерських документів, які підтверджували б факт зменшення активів первісного кредитора (перерахування саме з його банківських рахунків або видачу готівки з каси, яка належала первісному кредитору) та зарахування цих коштів на банківський картковий рахунок відповідача. Відсутність належного розрахунку заборгованості з боку первісного кредитора не дозволяє переконатися, що заявлені суми по процентам і комісії були розраховані вірно та з урахуванням законодавства та фактичних оплат. Вказане свідчить про неможливість перевірки нарахувань судом як по тілу кредиту, так і по процентам за користування кредитом. Також невідомо, кому дійсно належить карткові рахунки, на які переказано дані кошти, оскільки лист не містить ідентифікуючих даних про выдповыдача (із фрагментів номеру карти, що відображені в повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме йому). Відтак, інформаційна довідка не є первинним або платіжним документом, що підтверджує переказ коштів, а тому є неналежним та недопустимим доказом. Вищенаведене вказує, що позивач не довів обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зокрема не довів укладення кредитного договору між ним та первісним кредитором на умовах, що вказані в наданих роздруківках сторінок договору, не довів перерахування йому тіла кредиту первісним кредитором, не довів розмір фактично наданих у кредит коштів та розмір відсотків і комісій, які він просить стягнути за період користування кредитними коштами, не підтвердив перерахування коштів первісному кредитору за отримання грошових вимог, а тому в задоволенні позову варто відмовити повністю. Також з наданих позивачем документів не вбачається, що гонорар в сумі 8 000,00 грн взагалі стосується надання правової допомоги по справі щодо стягнення заборгованості конкретно з нього. Вказані документи можуть стосуватися будь-яких інших справ за позовом ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» щодо будь-якого із сотен або тисяч інших позичальників, що вказує на відсутність обов`язку сплачувати (компенсувати) такі витрати позивача, навіть якщо такі й мали місце. Оскільки до суду не надано платіжного документа із зазначенням ПІБ боржника та номеру кредитного договору, що дозволило б однозначно пов`язати факт оплати з цією справою, не виключається спроба безпідставного стягнення з нього вартості правової допомоги, яка фактично не оплачувалася в зазначеному розмірі. Отже, вважає, що правові підстави для стягнення з нього 8 000,00 грн витрат на професійну (правничу) допомогу на користь позивача відсутні, а тому в задоволенні заяви представника про стягнення таких витрат варто відмовити.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 04 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі - Товариство) та ОСОБА_1 (далі - Споживач) було укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №922305 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний відповідачем у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», одноразовим ідентифікатором "В042".
У відповідності до довідки про ідентифікацію, складеної ТОВ "Селфі Кредит", клієнт ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , ідентифікований товариством, час відправки ідентифікатора "В042" позичальнику 04.08.2023 20:51:12, номер телефону НОМЕР_3 .
Згідно п. 1.1. Договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний додаток. Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону Клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення Пароля входу до Особистого кабінету. При цьому Клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.
Відповідно до п.1.3 Договору, сума кредиту (загальний розмір) складає: 5 000 грн. Тип кредиту- кредит.
Згідно п. 1.4. Договору, строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується Графік платежів), що є Додатком №1 до цього Договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки, виходячи з припущення, що Споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в Договорі.
Відповідно до п.1.5 Договору, тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. цього Договору (п.1.5.1; знижена процентна ставка - 1,43% в день п.(1.5.2).
Згідно з п.1.7 Договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10% річних (п.1.7.1).
Відповідно до п.1.8 Договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання Договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 44600 грн (п.1.8.1).
Також, відповідно до умов Кредитного договору (п.2.1 Договору), кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу Споживача № НОМЕР_4 .
Згідно із пунктом 5.1. договору, сторони домовились, що повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку визначеного в пп.5.3 Договору.
Згідно із пунктом 9.2. договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.
Відповідно до графіку платежів (додаток № 1 до Договору) позичальник в строк до 29.07.2024 повинен був сплатити кредит у загальному розмірі 42 445,00 грн, що складається з суми кредиту - 5 000,00 грн та процентів за користування кредитом - 38 445,00 грн.
Листом ТОВ «ПЕЙТЕК» від 22.04.2025 підтверджено факт перерахування ТОВ «Селфі Кредит» на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_4 грошових коштів в сумі 5 000,00 грн 04.08.2023.
Згідно з наявним в матеріалах справи розрахунком заборгованості за Договором №922305 від 04.08.2023, заборгованість ОСОБА_1 за договором №922305 від 04.08.2023 станом на 21.06.2024 за період з 04.08.2023 по 21.06.2024 становила 40 420,00 грн, в тому числі: 5 000,00 грн - заборгованість за кредитом; 35 420 грн - відсотки, з яких за перші 30 календарних днів нараховано процентів в сумі 2 145 грн за ставкою 1,43%.
Факт належності ОСОБА_1 картки з номером № НОМЕР_4 переказ на цю картку кредитних коштів в сумі 5 000 грн підтверджується відповіддю АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-10335 від 27.03.2026.
21.06.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та позивачем ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено договір факторингу №21062024, за умовами якого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які є боржниками ТОВ «Селфі Кредит», згідно з актом приймання-передачі реєстру боржників.
21.06.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №21062024 від 21.06.2024.
Витягом з реєстру боржників до договору факторингу №21062024 від 21.06.2024 підтверджено відступлення на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" право грошової вимоги до ОСОБА_1 , за договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №922305 від 04.08.2023 на загальну суму 40 420,00 грн.
За відступлення прав вимоги по договору факторингу № 21062024 від 21.06.2024 ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на користь ТОВ «Селфі Кредит» сплачено ціну відступлення в сумі 2 479 762,78 грн (платіжна інструкція № 3392 від 21.06.2024).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Положеннями частин 1, 3 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (ч.1 ст.633 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).
За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Правовий висновок щодо правомірності укладення кредитного договору шляхом підписання електронним цифровим підписом викладений у постанові Верховного Суду від 12.01.2021, справа №524/5556/19 (провадження №61-16243св20).
До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження №61-8449св19) та від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження №61-7203св20).
З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №922305 від 04.08.2023 був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Фінанс" та ОСОБА_1 з дотриманням вимог законодавства, підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора, що також підтверджено довідкою про ідентифікацію, в якій вказано номер телефона, на який направлено одноразовий ідентифікатор, - зазначений відповідачем у відзиві на позовну заяву, та при його укладенні погоджено всі істотні умови кредитування. При цьому, факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується повідомленням №20250422-135 від 22.04.2025, листом АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-10335 від 27.03.2026. Відомості щодо погашення відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.
Дослідженими матеріалами справи підтверджено відступлення права вимоги за договором про надання споживчого кредиту «NewShort» №922305 від 04.08.2023 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит - Капітал", а тому доводи відповідача про недоведеність відступлення права вимоги є неспроможними.
Оскільки отримані за договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №922305 від 04.08.2023 за тілом кредиту в розмірі 5 000 грн в добровільному порядку відповідачем не були повернуті, суд погоджується, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника ОСОБА_1 виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів за тілом кредиту в сумі 5 000,00 гривень.
Щодо нарахованих процентів.
22 листопада 2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» №3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі - Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.6 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (п.п.13 п.5 Розділу І Закону №3498-ІХ).
Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону №3498-ІХ максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно з п.17 розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5% (до 21.04.2024 включно); - протягом наступних 120 днів - 1,5% (з 22.04.2024 до 19.08.2024 включно).
Відповідно до п.2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Із системного аналізу вказаних вище норм слідує, що дія п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки є загальною для всіх договорів споживчого кредитування, які укладатимуться, починаючи з 24.12.2023; крім того в силу приписів п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3498-ІХ дія вказаного пункту поширюється і на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом 24.12.2023, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після 24.12.2023 (дати набрання чинності Законом №3498-IX), а також за договорами строк кредитування за якими буде продовжено після 24.12.2023, денна процента ставка повинна розраховуватися на дату укладення (продовження) договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання (продовження) такого договору.
Отже, у даній справі проценти необхідно обраховувати наступним чином:
- за період з 04.08.2023 по 02.09.2023 знижена ставка 1,43% відповідно до погоджених умов договору та розрахунку заборгованості. За вказаний період проценти складають 2 145 грн (із розрахунку 5 000 грн х 1,43% х 30 днів);
- за період з 03.09.2023 по 21.04.2024 погоджена умовами договору процентна ставка 2,2%. За вказаний період проценти складають 25 410,00 грн (із розрахунку 5 000 грн х 2,2% х 231 день).
- за період з 22.04.2024 по 21.06.2024 процентна ставка 1,5% відповідно до п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». За вказаний період проценти складають 4 575,00 грн (із розрахунку 5 000 грн х 1,5% х 61 день).
Таким чином, загальний розмір заборгованості по процентам за договором №922305 від 04.08.2023, за період з 04.08.2023 по 21.06.2024 складає 32 130,00 грн.
Отже, позов ТОВ "Кредит-Капітал" підлягає задоволенню частково на суму заборгованості в розмірі 37 130,00 грн, з якої 5 000 грн - тіло кредиту, 32 130,00 грн - проценти.
Щодо посилання відповідача на те, що не підписував договір та необхідно у зв`язку з цим витребувати у позивача оригінал електронного доказу: Кредитний договір від 04.08.2023 №922305 (з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕЦП/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами), суд зазначає наступне.
Відповідно до матеріалів справи, договір містить приєднаний до нього одноразовий ідентифікатор від відповідача «В042», який таким чином прийняв пропозицію укласти договір, що у свою чергу підтверджено пунктом 1.1 договору, Законом України «Про електронну комерцію» та довідкою про ідентифікацію.
Окрім того, у світлі наведеного, суд зазначає, що отримання коштів підтверджено належним чином, а саме відповідно до листа АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-10335 від 27.03.2026.
У зв`язку з наведеним, у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів слід відмовити.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. 
Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України та зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача на користь позивача ТОВ "Укр кредит Фінанс" підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 225,23 грн (37 130 грн/ 40 420 грн *2 422, 40 грн).
Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне.
На підтвердження витрат на правову допомогу під час розгляду даної справи, позивачем до суду надано договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, акт №692 наданих послуг від 08.10.2025, детальний опис наданих послуг до Акту №692 від 08.10.2025 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року від 08.10.2025, ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1381377 від 02.07.2025.
Згідно п.2.1 договору, порядок розрахунків та інші аспекти виконання договору визначаються додатком №1 до договору.
Відповідно до п.2.3. вказаного договору, вартість наданих послуг правничої допомоги з 1 (одну) кредитну справу складає: 8 000,00 грн без ПДВ.
У відповідності до змісту акту № 692 наданих послуг, підписаним товариством та адвокатом Усенком М.І. від АО "Апологет", виконавцем надано послуги згідно договору про надання правової допомоги № 0107 стосовно боржника ОСОБА_1 , сума наданих послуг складає 8 000 грн.
Згідно детального опису наданих послуг до Акту №692 за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року від 08.10.2025, зазначено, що усна консультація клієнта щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості зайняло 0 год. 30 хв, ознайомлення з матеріалами кредитних справ зайняло 2 год. 00 хв., погодження правових позицій Клієнта зайняло 0 год. 30 хв, складання позовної заяви зайняло 3 год. 30 хв., подання позовної заяви до суду. Так, за надання правових послуг щодо кредитного договору №1143542 згідно акту №692 вартість послуг становить 8 000,00 грн.
У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) від 5 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Згідно статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно ч.4 ст.137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Поданими до суду доказами підтверджено факт надання правової допомоги АО "Апологет" позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" в справі до боржника ОСОБА_1 .
Враховуючи наведені приписи, категорію справи, яка є нескладною та розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, обсягу наданих позивачем доказів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, що на думку суду, є достатнім та справедливим.
Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 279, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -
ухвалив:
Цивільний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" (79029, м.Львів, вул.Смаль-Стоцького, 1, корпус 28, код ЄДРПОУ 35234236) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №922305 від 04 серпня 2023 року в розмірі 37 130,00 грн (тридцять сім тисяч сто тридцять гривень).
В решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" 2 225,23 грн (дві тисячі двісті двадцять п`ять грн 23 коп.) судових витрат по сплаті судового збору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит - Капітал" витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн (три тисячі гривень).
В задоволенні решти вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу - відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення суду складено 22.05.2026.

Суддя М. В. Петровська