Справа № 308/953/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2026 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючого судді Крегул М.М.,
за участю секретаря судових засідань Бегені В.В..,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Ужгород, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В: 
ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, мотивуючи її тим, що ОСОБА_1 24.07.2018 року уклала шлюб із ОСОБА_2 ( до шлюбу ОСОБА_3 ) , який зареєстрований виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, актовий запис № 07, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 .
Як азначає позивач у позові, між ними припинено шлюбні відносини і кожен живе окремо своїм життям, внаслідок чого, подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим. Наміру на примирення з відповідачем та зберегти шлюб позивач не має. Донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає з відповідачкою .
За наедних у позові обставин, позивач просить суд шлюб, який був укладений 24.07.2018 року, між ним та ОСОБА_2 ( до шлюбу ОСОБА_3 ) , розірвати.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак, у прохальній частині позовної заяви просив розглянути таку у його відсутності. Також у матеріалах справи наявна заява позивача про розгляд справи у його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, в тому числі й шляхом повідомлення на офіційному веб сайті судової влади України.
Відзиву у визначений судом строк відповідач не надіслав. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.
Як вбачається з оригіналу свідоцтва про одруження видано поторно серії НОМЕР_2 виданого 02.01.2026 року, між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ( прівище до шлюбу ОСОБА_5 ) , 24.07.2018 року було укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис №07 у Книзі реєстрації шлюбів. 
Від даного шлюбу у подружжя є дитина - донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження видано поторно серії НОМЕР_3 від 02.01.2026р. 
Відповідно до ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.
Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося, спільне господарство як подружжя не ведуть, життя, яке б ґрунтувалося на почуттях взаємної любові, дружби та поваги немає. Спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.
Приписами ст.110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.
Згідно ст. 112 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Відповідно до ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
Спору щодо поділу спільного майна подружжя сторонами не заявлялося.
Враховуючи вищенаведені обставини справи та аналізуючи наведені вище норми СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, а тому шлюб між сторонами, слід розірвати.
У відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивачки понесені останньою судові витрати у розмірі 1331,20 грн. судового збору.
Керуючись ст.ст. 21, 24, 110, 112 , 113 СК України, ст.ст. 2, 13, 82, 141, 142, 257, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задоволити.
Шлюб, укладений 24 липня 2018 року між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано виконавчим комітетом Малодобронської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис №07 у Книзі реєстрації шлюбів - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , сплачений останнім судовий збір, у розмірі 1331,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ужгородського
міськрайонного суду М.М. Крегул