ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/23351/25     Головуючий суддя І інстанції: Крівцов Д.А.
Апеляційне провадження № 33/818/1240/26   Суддя доповідач: Шабельніков С.К.
Категорія: ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2026 року         м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К.,
при секретарі Вакула Н.С., 
за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 його захисника Литочкіна І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Салтівського районного суду м.Харкова від 14 січня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 гривень 60 копійок.

Постановою встановлено, що 17 грудня 2025 року о 10 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку №21 по вул. Нескорених у м.Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовився.
Дії Особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд кваліфікував за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Крім того, 18 грудня 2025 року о 23 годині 03 хвилин особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , в районі будинку №20 по вул. Академіка Павлова в м.Харкові з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовився.
Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд кваліфікував за ч.1 ст.130 КУпАП, як відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Постановою судді Салтівського районного суду м.Харкова від 29 грудня 2025 року матеріали справи про адміністративне правопорушення №643/23357/25 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та матеріали справи про адміністративне правопорушення 643/23351/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - об`єднані в одне провадження, якому присвоєно номер справи №643/23351/25, провадження №3/643/4072/25.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Салтівського районного суду м.Харкова від 14 січня 2026 року скасувати в повному обсязі, та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів зазначає, що при складанні протоколу серії ЕПР1 №543023 від 17 грудня 2025 року працівниками поліції при встановленні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, належним чином не встановлена особа, оскільки фото на документі (водійське посвідчення) не відповідають одне одному, що підтверджується відеозаписом нагрудної камери патрульної поліції. При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, назвала адресу проживання: АДРЕСА_2 , яке було і зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, при складанні наступного протоколу серії ЕПР1 №544644 від 18 грудня 2025 року працівниками поліції також належним чином не встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки при перевірці документів у працівників поліції виникало питання щодо наявності у вказаної особи паспорту громадянина України, однак паспорту особа не пред`явила, хоча, як вбачається з відео, обличчя особи порушника не відповідає наданому водійському посвідченню. При цьому, при складанні протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не називала адресу свого проживання, а в протоколі про адміністративне правопорушення працівниками поліції зазначено адресу проживання: АДРЕСА_1 . Поряд із цим, згідно паспорту громадянина України ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а згідно Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №6334-5001637849 від 24 травня 2022 року, ОСОБА_1 має зареєстровану адресу проживання за вищевказаною адресою, та фактично проживає у АДРЕСА_4 , які внесені до демографічного реєстру реєстрації осіб. Разом з цим, ні працівниками поліції, ні судом першої інстанції не було встановлено фактичну адресу реєстрації та мешкання ОСОБА_1 , а номер телефону зазначений в протоколі НОМЕР_2 йому не відомий, та не належить будь-кому з його знайомих, у зв`язку з чим він не отримував жодної кореспонденції та смс-повідомлень. Окремо звертається увага на те, що водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 , яке було пред`явлено особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, та яке вказано саме в протоколі ЕПР1 №543023 від 17 грудня 2025 року, втрачено, а замість нього було 19 лютого 2022 року отримано нове посвідчення водія серії НОМЕР_4 , що підтверджується відповідними довідками, наявними в матеріалах справи.

Поряд із цим,  ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, визнавши причини пропуску поважними, оскільки справа стосовно нього розглянута за його відсутності, він не отримував будь-яких судових повідомлень про розгляд справи та відповідно і копію постанови, оскільки в постанові зазначена невірна адресу місця його проживання, у зв`язку з чим не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, своєчасно подати апеляційну скаргу. 
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Заслухавши доповідь головуючого судді, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Литочкіна І.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, скасувавши постанову суду першої інстанції та закрити провадження на підставі ст.247 КУпАП, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Постанова судді згідно зі ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
Разом з цим, наведені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були і висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин, наведених у постанові, не підтверджується належними та допустимими доказами.
Так, статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №543023 від 17 грудня 2025 року, ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він 17 грудня 2025 року о 10 годині 20 хвилин в м. Харків, вул. Нескорених, 21, керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, підвищена жвавість рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ категорично відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. 
Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №544644 від 18 грудня 2025 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться в провину те, що він 18 грудня 2025 року о 23 годині 03 хвилини за адресою: м.Харків, вул. Академіка Павлова, 20, керував транспортним засобом «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду у медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився на місці зупинки транспортного засобу, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Разом з цим, у судовому засіданні Харківського апеляційного суду від 22 травня 2026 року, ОСОБА_1 , особу якого було встановлено та перевірено апеляційним судом, зазначив, що він не має жодного відношення до цих протоколів, у ці дні його не зупиняли, відносно нього не складали протоколів та це не він зафіксований на відео, які залучені працівниками поліції та наявні в матеріалах справи. Крім того, вказував на те, що він зареєстрований у АДРЕСА_3 , а згідно довідки ВПО має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Транспортний засіб «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 , який зафіксований на відео та зазначений в протоколах про адміністративне правопорушення, ніколи йому не належав, та в користуванні не перебував, йому постійно приходять штрафи на цю машину, єдине що змінюються номера автівки. Поряд із цим, звертав увагу на те, що водійське посвідчення ним було втрачено, тому звертався до УПП із відповідною заявою, у зв`язку з чим у 2022 році отримав нове посвідчення водія. Крім того, вказував на те, що родинки, які наявні на обличчі, у нього з дитинства. 
На підтвердження вказаного ОСОБА_1 долучив до матеріалів апеляційної скарги копію паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 , 1985 року народження, з якого вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а згідно копії довідки від 24 травня 2022 року №6334-5001637849 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 має фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .
З долучених до протоколу серії ЕПР1 №543023 від 17 грудня 2025 року та протоколу серії ЕПР1 №544644 від 18 грудня 2025 року відеозаписів події, вочевидь, вбачається, що водій, який зафіксований на цих відеозаписах, не є ОСОБА_1 , а є іншою невідомою особою, яка надала працівникам поліції посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 .
Більш того, в судовому засіданні апеляційного суду від 22 травня 2026 року допитаний у якості свідка працівник поліції ОСОБА_2 , яка складала протокол серії ЕПР1 №544644 від 18 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , повідомила, що особа, яка перебуває у залі судового засідання Харківського апеляційного суду не є тією особою, яка зафіксована на відеозаписі події від 18 грудня 2025 року, та стосовно якої було складено протокол про адміністративне правопорушення.
Поряд із цим, з метою об`єктивної перевірки всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції також викликав в судове засідання в якості свідка працівника поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення ЕПР 1 №543023 від 17 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , щоб з`ясувати обставини події, які він зафіксував в протоколі.
Однак, 03 червня 2026 року до Харківського апеляційного суду надійшла заява від інспектора УПП в Харківській області ДПП Гордієнка В.Ю. про розгляд справи стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за його відсутністю, враховуючи його пояснення, в яких зазначено про те, що у зв`язку зі спливом тривалого часу з моменту події правопорушення, попередньо ознайомившись із матеріалами судового провадження у вказаній справі, повідомляю, що відомостями оглянутих світлин, наявних в матеріалах справи, вбачається, що особа ОСОБА_1 не відповідає особі, яку він фактично зупиняв 17 грудня 2025 року та проводив відносно неї огляд, тобто це, вочевидь, є двома різними особами, а тому відомості складеного протоколу серії ЕПР1 №543023 не відповідають дійсності.
Крім того, з долученою стороною захисту копії листа заступника начальника УПП в Харківській області ДПП – начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення Ярослава Диняка №419аз/41/1402-2026 про розгляд адвокатського запиту вбачається, що 17 квітня 2026 року у відношенні ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №7044256 за порушення ч.1 ст.126 КУпАП. Відповідно до рапорту старшого лейтенанта поліції Максима Зубенка, 17 квітня 2026 року о 22 годині 25 хвилин за адресою: м.Харків, проспект Людвіга Свободи, 34, було зупинено транспортний засіб Hyundai Accent державний номерний знак НОМЕР_5 . Під час спілкування з водієм та під час складання адміністративного матеріалу водій надав посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та представився цією особою. Через деякий час та після винесення постанови група сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомила, що останній надавав не достовірні дані та видавав себе за іншу особу, тому відносно іншої особи за місцем його знаходження було винесено постанову за порушення ПДР. Разом з тим, станом на теперішній час в УПП в Харківській області ДПП проводиться службова перевірка щодо події, яка мала місце 17 квітня 2026 року за участі окремих працівників УПП в Харківській області ДПП та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після якої постанова серії ЕНА №7044256 буде анульована. У зв`язку з вищевикладеною інформацією, надати відеозаписи події неможливо, оскільки на відеозаписі інша особа.
Отже, працівниками поліції не було належним чином встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд першої інстанції, у зв`язку з розглядом справи без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не перевірив усі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З огляду на викладене, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, апеляційний суд дійшов беззаперечного висновку про те, що адміністративні правопорушення, які мали місце 17 грудня 2025 року та 18 грудня 2025 року, поза розумним сумнівом, вчинено іншою особою, а не ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції, не перевіривши ці відомості, передчасно ухвалив постанову, якою визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.
Слід також звернути увагу, що відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2,4, 7 та 11 до Конвенції» ратифіковано вказану Конвенцію.
Порядок реалізації Конвенції та рішень ЄСПЛ визначено Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Відповідно до ч. 1 ст. 17 даного Закону, суди при розгляді справ застосовують Конвенцію і практику ЄСПЛ як джерело права. Як встановлено рішенням ЄСПЛ у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 р., провадження у справах про адміністративні правопорушення вважається кримінальними у розумінні Конвенції. У справі «Надточій проти України» ЄСПЛ зазначив, що Уряд України визнав кримінально-правовий характер КУпАП.
Судовий розгляд справ повинен відповідати загальним принципам судочинства, а саме: верховенству права, законності, рівності перед законом і судом, повазі до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і в доведеності перед судом їх переконливості.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
У справі «Barbera, Messegu and Jabardov. Spain» від 06 грудня 1998 року Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитись на користь цієї особи.
У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Згідно рішення у справі «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ зазначив, що, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилось нічого іншого, як взяти на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагальності процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Відповідно до ч.2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно ч.1 ст. 7 КУпАП, ніхто не можу бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.
Більш того, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення визначені статтею 247 КУпАП. Відповідно до п.1 цієї статті провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали та відомості, що є в цій справі, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова судді Салтівського районного суду м. Харкова від 14 січня 2026 року підлягає скасуванню, а провадження в справі стосовно ОСОБА_1 закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно доводів поданої апеляційної скарги.
Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне, звернути увагу начальника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП на виявлені обставини з метою недопущення їх в подальшому і для відповідного реагування, оскільки такі обставини негативно відображаються на роботі правоохоронних органів.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Салтівського районного суду м.Харкова від 14 січня 2026 року задовольнити, поновивши йому цей строк.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Салтівського районного суду м.Харкова від 14 січня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - скасувати, а провадження у цій справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Звернути увагу начальника Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП на виявлені обставини з метою недопущення їх в подальшому та для відповідного реагування.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков