Справа № 592/8151/26
Провадження № 1-кп/592/1136/26 

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2026 року м.Суми
Ковпаківський районний суд м. Суми в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР №12024200480003663 від 21.12.2024 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Липовець Яворівського району Львівської області, громадянина України, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, 

УСТАНОВИВ:
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
Будучи старшим солдатом, водієм 2 розрахунку 2 артилерійського взводу артилерійської батареї 1 десантно- штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , 21.12.2024 року близько 05 год. 20 хв. хв. ОСОБА_4 , керував автомобілем «УАЗ-452» без реєстраційного номеру, по вул. Магістратська у напрямку вул. Я.Мудрого в м. Суми. Виїжджаючи на перехрестя з вул. В.Чорновола, ОСОБА_4 , проявив злочинну недбалість, діючи всупереч п.п. 16.3, 16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, на перехресті нерівнозначних доріг та не надав дорогу транспортному засобу, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «ГАЗ-2217» н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок якого травмовано водія автомобіля «ГАЗ-2217» ОСОБА_6 та його пасажирів ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також пасажира автомобіля «УАЗ-452» ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 224 від 25.03.2025 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_7 , отримав тілесні ушкодження у вигляді множинних переломів ребер із залученням 7,8,9,10 ребер справа, 6,7,8,9,10,11,12 зліва, лівобічного гемопневмотораксу, правобічного пневматораксу, закритого перелому лівого бічного відростка Ь5 хребця, лівої бічної маси крижової кістки з переходом на праві дужки 83, 85 і праві тіла 84-5, перелому гілок лобкової кістки і розрив лобкового зчленування, перелому стінки правої орбіти. Вказані тілесні ушкодження, були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 183 від 25.03.2025 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому лівої ключиці, закритого перелому правої променевої кістки, перелому 2,3 ребер справа, 2 ребра зліва, пневмоторакс зліва. Вказані тілесні ушкодження, були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 187 від 12.02.2025 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_9 , отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 5,7 ребер справа. Вказані тілесні ушкодження, не були небезпечним для життя, потягли за собою тривалий розлад здоров`я та за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 181 від 17.02.2025 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_10 , отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 1,2 грудного хребця, перелому поперечних відростків шийних 6, 7 хребців, перелому верхньої та нижньої щелепи, субарахноїдального крововиливу. Вказані тілесні ушкодження, не були небезпечним для життя, потягли за собою тривалий розлад здоров`я та за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 182 від 17.02.2025 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому поперечних відростків 2,3 поперекових хребців, закритого перелому 9,10,11,12 ребра справа, лінійного перелому 6 ребра зліва. Вказані тілесні ушкодження, не були небезпечним для життя, потягли за собою тривалий розлад здоров`я та за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.
Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку судової автотехнічної експертизи від 11.04.2025 № 103, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «УАЗ-452» без реєстраційного номеру, ОСОБА_4 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 16.3,16.11 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, а саме:
п. 16.3 У разі необхідності надання переваги в русі транспортним засобам, які рухаються перехрещуваною дорогою, водій повинен зупинити транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1,12 (стоп-лінією) або 1.13 , світлофором так, щоб бачити його сигнали, а якщо вони відсутні — перед краєм перехрещуваної проїзної частини, не створюючи перешкод для руху пішоходів.
п. 16.11 На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.
Допущені ОСОБА_4 порушення вимог п. 16.11 Правил дорожнього руху знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Стаття закону України про кримінальну відповідальність
Своїми необережними протиправними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин
Обвинувачений  ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінального правопорушення при зазначених вище обставинах визнав повністю, у вчиненому покаявся та пояснив наступне. 21.12.2024, виконуючи бойове завдання, керував при зазначених обставинах транспортним засобом. Був втомлений та при виїзді на перехрестя не помітив інший транспортний засіб який рухався по головній дорозі. Після пригоди зазнав тілесних ушкоджень та був госпіталізований. Тілесні ушкодження зазнали також пасажири його авто та того з яким відбулося зіткнення. Після лікування зв`язався з потерпілими та на дав допомогу.
Покази обвинуваченого є логічними і послідовними та узгоджуються між собою, а тому не викликають сумнівів у суду й поза розумним сумнівом підтверджують вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за наведених вище обставин.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд вирішив обмежитися зазначеними доказами та визнав не доцільним дослідження інших доказів, проти чого сторони кримінального провадження не заперечували, оскільки обставини ніким не оспорювалися та немає сумнівів у добросовісності їх позиції.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання
При призначенні покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані про особу, обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.
ОСОБА_4 , є військовослужбовцем, учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби, раніше не судимий, щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відшкодував завдану шкоду потерпілім, які подали суду відповідні заяви.
Вищезазначені обставини суд визнає такими, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання.
Обставин, які обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України суд не встановив.

Мотиви призначення покарання
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є нетяжким злочином.
При призначенні обвинуваченому покарання, відповідно до вимог статті 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2 статті 50 КК України). 
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. 
Згідно з ч. 1 ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.
Відповідно до роз`яснень постанови Пленумом Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (статті 12 Кримінального кодексу України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).
ОСОБА_4 вчинив вперше необережний нетяжкий злочин, раніше не судимий, свою вину визнав, покаявся, сприяв досудовому розслідуванню й суду та відшкодував спричинену шкоду. Суд визнав ці обставини такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання суд не встановив.
Згідно з ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. 
З урахуванням наведеного та на підставі ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного та істотних обставин кримінального провадження суд при призначенні покарання за ч. 2 ст. 286 КК України вважає за можливе призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
На підставі ч. 1 ст. 58 КК України суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, який є військовослужбовцем, вважає за можливе замість позбавлення волі призначити йому службове обмеження на той самий строк.
Визначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень обвинувачених.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку
Речовими доказами слід роз порядитися згідно ст. 100 КПК України. Підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає. Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна слід скасувати оскільки у їх збереженні відпала потреба. Обвинувачений під час досудового розслідування відшкодував процесуальні витрати, а тому немає підстав для їх розподілу.
Керуючись ст. 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та на підставі ст. 69 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст. 58 КК України замінити ОСОБА_4 призначене покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк один рік шість місяців, із відрахуванням в дохід держави 10 % із грошового забезпечення.
Строк відбування покарання рахувати з дня видачі відповідного наказу командиром військової частини.
До набрання вироком законної сили до  ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м.Суми від 24.12.2024 у справі №592/21217/24 провадження № 1-кс/592/8732/24 та від 15.01.2025 у справі №592/428/25 провадження № 1-кс/592/251/25.
Повернути ОСОБА_4 автомобіль «УАЗ», ТОВ «А-Муссон» - автомобіль «ГАЗ 217» р.н. НОМЕР_3 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, обвинуваченим у той же строк з часу отримання копії вироку.
Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та іншим присутнім учасникам розгляду. Відсутнім учасникам розгляду направити копію вироку не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_11