Справа № 445/3587/25 
провадження № 2/445/824/26 
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М. 
секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Золочеві Львівської області цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в : 

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 19.01.2025-100000044 від 19.01.2025 у розмірі 27946,01 грн., а також про стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позову вказав, що між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 19.01.2025 укладено Кредитний договір (оферти) № 19.01.2025-100000044. Відповідно до умов договору відповідач отримав від ТзОВ «Споживчий центр» кредитні кошти в розмірі 10000,00 грн. строком на 140 днів, тобто до 07.06.2025, процентна ставка - фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку, комісія за надання кредиту - 9 % від суми кредиту. ТзОВ «Споживчий кредит» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушила взяті на себе зобов`язання, що спричинило виникнення заборгованості, яка становить 27946,01 грн. та складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 12600,00 грн., заборгованості по комісії - 746,01 грн., неустойка - 4600,00 грн. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.
14.05.2026 до суду надійшли письмові пояснення від відповідача, у яких останній зазначає, що погоджується сплатити тіло кредиту, яке було отримане ним від позивача, однак встановлена позивачем відсоткова ставка за договором не відповідає критеріям справедливості та суперечить законодавству в сфері захисту прав споживачів. Таким чином відповідач вважає безпідставними вимоги позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом. Також просить суд врахувати трагічну ситуацію, яка склалась у житті відповідача, а саме хворобу матері відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, подав письмові пояснення, позовні вимоги визнав лише в частині стягнення з нього тіла кредиту, наданого за вказаним кредитним договором.
Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини.
Судом встановлено, що 19.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір (оферти) № 19.01.2025-100000044, який підписано одноразовим ідентифікатором А582, відповідно до якого відповідачу надано кредит в розмірі 10000,00 грн., строком на 140 днів, з кінцевим терміном повернення 07.06.2025.
Згідно з п.6 вказаної заявки до договору Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку.
Згідно Довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, заборгованість за кредитним договором № 19.01.2025-100000044 від 19.01.2025 ОСОБА_1 складає 27946,01 грн. та складається з: заборгованості по тілу кредиту в розмірі 10000,00 грн.; заборгованості за відсотками - 12600,00 грн., заборгованості по комісії - 746,01 грн., неустойка - 4600,00 грн.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, в установлений строк.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України.
Суд вважає, що товариство виконало свої зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредит, а останній користувався кредитними коштами, проте неналежним чином виконував зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість.
Розмір заборгованості за кредитом та процентами за користування ним суд визнає обґрунтованим.
Щодо вирішення вимоги про стягнення комісії в розмірі 746,01 грн., суд покликається на таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця для отримання, обслуговування та повернення кредиту.
Згідно з ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і повернення кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахункове-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Як встановлено ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Надання грошових коштів за укладеним кредитним договором відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України є обов`язком фінансової установи, виконання такого обов`язку не може обумовлюватися будь-якою зустрічною оплатою з боку позичальника. Оскільки надання кредиту це обов`язок фінансової установи за кредитним договором, то така дія як надання фінансового інструменту чи моніторинг заборгованості по кредиту не є самостійною послугою, що замовляється та підлягає оплаті позичальником на користь фінансової установи. Надання фінансового інструменту є фактично наданням кредиту позичальнику, така операція, як і моніторинг заборгованості по кредиту, відповідає економічним потребам лише самої фінансової установи та здійснюється при виконанні прав та обов`язків за кредитним договором, а тому такі дії фінансової установи не є послугами, що об`єктивно надаються позичальнику.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 09 грудня 2019 року в справі № 524/5152/15.
За таких обставин, умови договору щодо сплати позичальником на користь кредитодавця комісії за надання кредиту в розмірі 746,01 грн є нікчемними з моменту укладення договору, а відтак відсутні підстави визнати ОСОБА_1 боржником за цим платежем.
Щодо вирішення питання про стягнення неустойки, суд покликається на наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 ЦК України).
Як передбачено Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згодом, неодноразово воєнний стан на території України продовжувався у встановленому законом порядку і є чинним на даний час.
Враховуючи положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, суд вважає, що у задоволенні позовної вимоги про стягнення заборгованості по неустойці в розмірі 4600,00 грн необхідно відмовити.
Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 10000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту та 12600,00 грн. заборгованості за відсотками.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1958,99 грн., що становить 80,87 % від суми задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст.81,141,265,273,274,280,282-284,289 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути зі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ 37356833, МФО 305299 , р/р НОМЕР_2 ) заборгованість за кредитним договором № 19.01.2025-100000044 від 19.01.2025 у розмірі 22600,00 грн. (двадцять дві тисячі шітсот гривень 00 копійок), а також 1958,99 грн. (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 99 копійок) судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщоапеляційнускаргу небулоподано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 26.05.2026.
  Суддя 	  В. М. Сивак