ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 947/15741/26
Провадження № 3/947/1718/26

28.05.2026 року м. Одеса

Суддя Київський районний суд м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши матеріали справ про адміністративні правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відносно: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, –

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Київського районного суду м. Одеси Іванчука В.М. перебувають справи про адміністративні правопорушення: справа № 947/15741/26, відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 632024; справа № 947/15753/26, відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.126 КУпАП, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 632028. 
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 632024, 04.04.2026 року о 17 год. 18 хв. у м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 90, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: бліде обличчя, звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість, поведінка, що не відповідала обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовилась, чим, за твердженням працівників поліції, порушила вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 632028, 04.04.2026 року о 17 год. 18 хв. у м. Одесі по вул. Академіка Корольова, 90, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mazda 3», державний номерний знак НОМЕР_1 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, тобто не отримувавши посвідчення водія відповідної категорії, повторно протягом року, чим порушила вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України. Вказані дії, за твердженням працівників поліції, утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, не визнала, просила провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушень. Пояснила, що транспортним засобом керувала обережно, Правил дорожнього руху України не порушувала, ознак наркотичного сп`яніння не мала, алкогольних чи наркотичних речовин не вживала. Зазначила, що після зупинки транспортного засобу працівниками поліції вона погодилась пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, однак відповідний огляд проведений не був. Також ОСОБА_1 зазначила, що працівники поліції безпідставно наполягали виключно на проходженні огляду у медичному закладі, при цьому не запропонували пройти огляд у спеціально обладнаному пересувному пункті та не роз`яснили належним чином підстави такого направлення. Крім того, ОСОБА_1 вказала, що матеріали справи за ч.5 ст.126 КУпАП не містять належних доказів повторності вчинення правопорушення протягом року, оскільки на момент складання протоколу постанова про попереднє притягнення до адміністративної відповідальності не набрала законної сили, у зв`язку з чим кваліфікація дій за ч.5 ст.126 КУпАП є помилковою.
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №632024 від 04.04.2026 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння; відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції; іншими матеріалами справи в їх сукупності.
Із наявних у матеріалах справи відеозаписів вбачається, що працівниками поліції у ОСОБА_1 були виявлені характерні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагували на світло, неприродна жвавість поведінки та поведінка, що не відповідала обстановці. Вказані ознаки були безпосередньо зафіксовані працівниками поліції під час спілкування із водієм та стали підставою для направлення останньої на медичний огляд.
При цьому суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про відсутність у неї ознак сп`яніння та незаконність вимог працівників поліції щодо проходження медичного огляду, оскільки такі твердження повністю спростовуються матеріалами справи та відеофіксацією події.
Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Положеннями ст.266 КУпАП, а також Постанови Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року передбачено право працівників поліції направити особу до закладу охорони здоров`я для проведення медичного огляду у разі наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння.
Суд звертає увагу, що у випадку виявлення саме ознак наркотичного сп`яніння проведення відповідного огляду здійснюється у закладі охорони здоров`я, уповноваженому на проведення таких оглядів, а тому доводи ОСОБА_1 про те, що їй обов`язково мав бути запропонований огляд на місці зупинки транспортного засобу або у пересувному пункті, ґрунтуються на неправильному тлумаченні норм чинного законодавства.
Крім того, сам по собі факт висловлення особою бажання пройти будь-який «швидкий тест» або огляд у довільний спосіб не звільняє її від обов`язку пройти медичний огляд саме у порядку, визначеному законом.
Як вбачається з матеріалів справи та відеозаписів, працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі у лікаря-нарколога, однак остання фактично відмовилась від проходження такого огляду, що у відповідності до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП утворює самостійний склад адміністративного правопорушення.
Посилання ОСОБА_1 на нібито процесуальні порушення під час складання адміністративних матеріалів суд вважає безпідставними, оскільки вони не спростовують факту відмови останньої від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.
Разом із цим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, також підтверджується належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №632028 від 04.04.2026 року, довідкою про відсутність у неї посвідчення водія відповідної категорії, матеріалами адміністративної справи та іншими доказами у їх сукупності.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом та не отримувавши посвідчення водія відповідної категорії.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність повторності суд оцінює критично та вважає такими, що спрямовані виключно на уникнення адміністративної відповідальності.
Так, з матеріалів справи вбачається, що відносно ОСОБА_1 30.03.2026 року була винесена постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, яка у встановленому законом порядку оскаржена не була та відповідно до положень ст.291 КУпАП набрала законної сили, а нове правопорушення було вчинено 04.04.2026 року, тобто повторно протягом року після набрання законної сили попередньою постановою.
Сам факт оскарження постанови або посилання особи на ненабрання нею законної сили не спростовує встановленого факту повторності вчинення однорідного правопорушення, оскільки матеріали справи містять відомості про попереднє притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Оцінюючи всі наявні у справі докази у їх сукупності, суд виходить з того, що вони є взаємопов`язаними, послідовними, узгоджуються між собою та у повному обсязі підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ч.5 ст.126 КУпАП.
Підстав не довіряти відомостям, викладеним у протоколах про адміністративні правопорушення, рапортах працівників поліції, направленні на медичний огляд та відеозаписах з нагрудних камер працівників поліції, судом не встановлено.
Таким чином, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень доведена належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП та п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує з особи, що притягується до адміністративної відповідальності судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 665, 60 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 11, 21, 33-35, 40-1, 126 ч.5 ст.130 ч.1, 221, 283, 384, КУпАП, п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, шляхом поглинення менш суворого адміністративного стягнення більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років.
Стягнути ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2026 року, що складає 665, 60 (шістсот шістдесят п`ять) гривень (шістдесят) копійок.
Постанова може бути оскаржена до Одеський апеляційний суд через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Київського районного 
суду м. Одеси   Іванчук В. М.