г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області	

Справа № 216/7560/25
Номер провадження 2/213/1334/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2026 року місто Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі судді Мазуренка В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 29 травня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1401-7373. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб у сумі 20 000,00 грн строком кредитування – 300 днів, з базовим періодом – 14 днів, зі зниженою процентною ставкою – 1,2 % в день, стандартною процентною ставкою – 1,5 % в день. Позивач надав відповідачу кредит на умовах договору, але відповідач не вжив заходів для погашення заборгованості, кошти кредитній установі не повернув, тобто свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим станом на 26 серпня 2025 року має заборгованість у розмірі 112 160,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом – 20 000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 89 160,00 грн, простроченої заборгованості за комісією за видачу кредиту – 3 000,00 грн. Разом з тим, кредитодавцем застосовано до позичальника програму лояльності для споживачів фінансових послуг, за якою буде частково списано заборгованість з нарахованими процентами та комісією на суму 12 160,00 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в розмірі 100 000,00 гривень. Тому позивач просить стягнути в судовому порядку не повну суму боргу, а лише її частину – 100 000,00 грн, а також відшкодувати судові витрати. 
Відповідач відзив не подав.
У судове засідання сторони не викликались.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно з ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
06 травня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини.
29 травня 2024 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1401-7373, згідно з п.п.2.1, п.п.2.2 якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію шляхом надання грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. 
Як зазначено в п.п.4.1, 4.4, 4.6, 4.7, 4.9, 4.12, 10.2 договору, загальний розмір кредиту – 20 000,00 грн; базовий період – 14 календарних днів; строк кредитування – 300 календарних днів; стандартна процентна ставка – 1,5 % в день, дата повернення кредиту – 24 березня 2025 року, денна процентна ставка – 1,388 %, знижена процентна ставка – 1,2 % в день.
Позичальник підтвердив, що до укладання договору уважно ознайомився з текстом договору та правилами, розміщеними на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови і зобов`язався їх виконувати.
У договорі зазначено номер особистого електронного платіжного засобу ОСОБА_1 : НОМЕР_1 .
Договір підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
29 травня 2024 року кредитні кошти в сумі 20 000,00 грн перераховані позичальнику на картковий рахунок НОМЕР_1 .
Позичальник, в порушення вимог кредитного договору, свої зобов`язання щодо виконання належним чином взятих на себе зобов`язань за цим договором, не виконав, що потягло за собою виникнення простроченої заборгованості за кредитом, процентами та комісією. 
Згідно з доданим до позовної заяви розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором № 1401-7373 станом на 26 серпня 2025 року становить 112 160,00 грн, яка складається із простроченої заборгованості за кредитом – 20 000,00 грн, простроченої заборгованості за нарахованими процентами – 89 160,00 грн, комісії – 3 000,00 грн.
Позивач, користуючись програмою лояльності для споживачів фінансових послуг, просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 100 000,00 гривень (прострочена заборгованість за кредитом – 20 000,00 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами – 80 000,00 грн), що є його правом.
Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Встановлено, що сторонами кредитного договору №1401-7373 визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. 
Також встановлено, що кредитний договір між сторонами укладено у формі електронного документу та підписано відповідачем електронним підписом. 
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір – домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень статті 11 зазначеного закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до положень 12 Закону України «Про електронну комерцію» одним із моментів підписання електронного правочину є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з абзацом 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. 
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами та комісію не сплатив, заборгованість не погашена. 
Позивачем доведено порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.
Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права видно, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах граничного строку кредитування. Проте суд не може погодитися з розміром нарахованих процентів з огляду на таке. 
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» частиною 5, якою встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів – 2,5 %; протягом наступних 120 днів – 1,5 %.
Кредитний договір укладено 29 травня 2024 року, після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Строк кредитування – 300 днів.
Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Тобто з 24 грудня 2023 року та протягом перших 120 днів (по 21 квітня 2024 року включно) розмір денної процентної ставки не може перевищувати 2,5 %, протягом наступних 120 днів (з 22 квітня 2024 року по 19 серпня 2024 року включно) – 1,5 %, з 20 серпня 2024 року – 1%.
Згідно з розрахунком проценти нараховувалися з 29 травня 2024 року по 11 червня 2024 року включно за ставкою 1,2 % в день, з 12 червня 2024 року по 24 березня 2025 року включно – за ставкою 1,5 % в день. Нарахування процентів у таких розмірах до 19 серпня 2024 року включно не суперечить нормам законодавства. За зазначений період розмір нарахованих процентів становить 24 060,00 грн (240,00 х 14 + 300,00 х 69).
Проте нарахування процентів з 20 серпня 2024 року по 24 березня 2025 року (217 днів) за ставкою 1,5% в день не відповідає вимогам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування».
Таким чином, за зазначений період розмір нарахованих процентів має становити 43 400,00 грн (20 000,00 х 1% х 217). Отже загальний розмір заборгованості за процентами становить 67 460,00 грн (24 060,00 + 43 400,00). Саме такий розмір процентів підлягає стягненню з відповідача.
При цьому, судом враховано, що вимоги про стягнення комісії позивачем не заявлено.
Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню: стягненню з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 87 460,00 грн, з яких: заборгованість за кредитом – 20 000,00 грн, заборгованість за процентами – 67 460,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 2 118,63 грн (87,46%).
Керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 525, 526, 530, 549, 550, 638, 639, 610, 611, 1048-1049, 1050, 1054, 1077, 1082 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1401-7373від 29 травня 2024 року в розмірі 87 460 (вісімдесят сім тисяч чотириста шістдесят) грн 00 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 20 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами – 67 460,00 грн.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 2 118,63 грн. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», адреса: бульвар Лесі Українки, 26, офіс 407, м. Київ, код ЄДРПОУ 38548598. 
Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Дата складення повного судового рішення – 19 червня 2026 року.

Суддя В.В. Мазуренко