ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

29 червня 2026 року	Справа №160/9850/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою суду від 17.04.2026 року роз`єднано позовні вимоги у справі №160/6091/26 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.
Виділено в самостійне провадження позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про:
- визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати, а саме за період з 05.11.2025 року по дня фактичної виплати індексації;
- зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати, а саме за період з 05.11.2025 року по дня фактичної виплати індексації.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2025 року за № 175 (по стройовій частині) звільнений з лав Збройних Сил України наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 02 листопада 2025 року № 164-рс у відставку відповідно до підпункту «т», пункту 2, частини 4, статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через сімейні обставини. Позивача було мобілізовано до Військової частини НОМЕР_1 з 09.03.2022 року де він проходів військову службу по 05.11.2025 року. Позивач вважає, що у період звільнення його з військової служби, а саме з 05.11.2025 року, відповідач невірно розраховував і виплатив йому грошове забезпечення починаючи з 2022 року згідно вище наведеного наказу. На думку позивача, його права по отриманню грошового забезпечення при звільненні з лав Збройних Сил України суттєво порушені відповідачем. Позивач направив заяву та запит про надання публічної інформації від 27 листопада 2025 року відповідачу засобом «УКРПОШТИ» 05.02.2026 року. Відповідь позивач не отримав від відповідача. Бездіяльність відповідача щодо виплати позивачу грошового забезпечення у заниженому розмірі позивач вважає протиправною.
Справі присвоєно єдиний унікальний номер 160/9850/26.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2026 р. відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
06.05.2026 року до суду через систему «Електронний суд» від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» зазначив, що розмір грошового забезпечення позивача здійснено відповідно до норм чинного законодавства.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) у період, зокрема, з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується, зокрема, військовим квитком серії НОМЕР_4 .
Позивач направив заяву та запит про надання публічної інформації від 27 листопада 2025 року відповідачу засобом «УКРПОШТИ» 05.02.2026 року. 
Станом на дату подання позовної заяви, відповідь позивач не отримав від відповідача. 
Вважаючи протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати, а саме за період з 05.11.2025 року по дня фактичної виплати індексації, позивач звернувся до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року №2050-ІІІ (далі – Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 (далі – Порядок №159).
Відповідно до ст. 1 Закону №2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно ст. 2 Закону №2050-IIІ, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі – компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: заробітна плата (грошове забезпечення)
Статтею 4 Закону №2050-III встановлено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Згідно п. 2 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі – компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.
Відповідно до п. 3 Порядку №159 компенсації підлягають такі грошові доходи, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: сума індексації грошових доходів громадян.
Згідно із пунктом 4 цього Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зміст зазначених норм права дає підстави дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 24.07.2024 року у справі №520/2674/2020.
Судом встановлено, що в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/6091/26.
Рішенням суду від 04.06.2026 року у справі №160/6091/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: грошового забезпечення з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови № 704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: грошового забезпечення з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Також в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9841/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 року у справі №160/9841/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби на 05.11.2025 рік за 43 місяця служби.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби на 05.11.2025 рік за 43 місяця служби, з урахуванням раніше виплачених сум.
Також в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9842/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 року у справі №160/9842/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: грошової допомоги на оздоровлення з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: грошової допомоги на оздоровлення з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Крім того в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9843/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 у справі №160/9843/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Також в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9844/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 у справі №160/9844/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: грошову компенсацію за дні використаної основної відпустки з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: грошову компенсацію за дні використаної основної відпустки з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Крім того в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9845/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 у справі №160/9845/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: грошову компенсацію за невикористані дні основної відпусти з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: грошову компенсацію за невикористані дні основної відпусти з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Також в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9847/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 року у справі №160/9847/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме: грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпусти, як учаснику бойових дій з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпусти, як учаснику бойових дій з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Крім того в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9848/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 року у справі №160/9848/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 09.03.2022 року по 31.12.2022 роки та з 01.01.2024 року по 05.11.2025 (по дату звільнення).
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року, а саме: індексацію грошового забезпечення за період з 09.03.2022 року по 31.12.2022 роки та з 01.01.2024 року по 05.11.2025 (по дату звільнення), з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Крім того в провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебуває справа №160/9849/26.
Рішенням суду від 29.06.2026 у справі №160/9849/26 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 відповідних грошей на час звільнення з лав Збройних Сил України 05.11.2025 року, а саме компенсацію вартості неотриманого речового майна з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену раніше суму з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови №704 від 30.08.2017 року із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших щомісячних видів грошового забезпечення (надбавок, доплати, підвищення, премії), розмір яких визначається із застосування розміру посадового окладу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2022; 01.01.2023; 01.01.2024; 01.01.2025 календарного року компенсацію вартості неотриманого речового майна з 09.03.2022 року по 05.11.2025 року.
Доказів виплати нарахованих доходів по зазначеним вище рішенням до суду не надано.
Оскільки дохід лише буде виплачений позивачу на виконання рішень суду у справах №160/9841/26, №160/9842/26, №160/9843/26, №160/9844/26, №160/9845/26, №160/9847/26, №160/9848/26, №160/9849/26, відповідач наразі не вирішував питання про право позивача на компенсацію втрати частини доходів, в зв`язку з чим, не порушив право позивача, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині, як таких, що заявлені передчасно.
Інші доводи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до приписів частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що не підлягають задоволенню.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат, передбачені статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України
У зв`язку з перебуванням судді у відпустці повний текст рішення складено та підписано 29.06.2026 р.

Суддя О.М. Неклеса