ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

04 травня 2026 року	Справа №520/17198/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сластьон А.О. розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: 30.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання відповіді на звернення ОСОБА_1 , щодо отримання документів та виплат з військової частини, а саме: 1) в отриманні форми 5, особистих медичних документів позивача, 2) в отриманні виплат за період лікування та реабілітації у зв`язку з отриманим травмуванням; 3) наданні відпустки відповідно до поданого позивачем рапорту відповідно до чинного законодавства;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 надати форму 5 про проходження військової служби;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 повернути медичні документи ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ на відпустку відповідно до поданого рапорту ОСОБА_1 ;
-зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати наказ на нарахування та виплату додаткової грошової винагороди за період лікування та реабілітації з 01.02.2025 по 06.06.2025 року у зв`язку з отриманим травмуванням.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03 липня 2025 року адміністративну справу №520/17198/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
05 серпня 2025 року справа №520/17198/25 надійшла до Дніпропетровського окружного адміністративного суду та було проведено повторний автоматизований розподіл справи №520/17198/25, за результатами якого, головуючим суддею визначено Сластьон А.О.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що позивачу, попри направлені його представником адвокатські запити, протиправно відмовлено у наданні довідки за формою 5 та у поверненні медичних документів. Також, відповідач допустив протиправну бездіяльність в частині нерозгляду рапорту позивача про надання основної щорічної відпустки. Позивач наголошує, що відповідач протиправно відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті допомоги за період перебування ОСОБА_1 на лікуванні та реабілітації у зв`язку із отриманим під час виконання обов`язків військової служби травмуванням.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 серпня 2025 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
25 серпня 2025 року від відповідача Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивач внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, перебував на лікуванні до 06.06.2025. З 11.06.2025 є таким, що самовільно залишив військову частину у зв`язку із неповерненням з відпустки для лікування, а тому надання відпустки та здійснення виплати додаткової грошової винагороди позивачу не здійснювалось. Також зазначає, що Звернення Позивача та його представника Позивача щодо надання документів та довідок були подані Відповідачу уже після визнання ОСОБА_1 таким, що самовільно залишив частину 11.06.2025 у зв`язку' із неповерненням з відпустки для лікування. На такі звернення Відповідачем також було надано відповіді, що підтверджується їх копіями.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.
З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Військового квитка серії НОМЕР_2 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 з 26.12.2024.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хваорого №28782 позивач у період з 31.12.2024 до 17.01.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги Дніпровської міської ради» у зв`язку із отриманим 31 грудня 2024 року пораненням внаслідок бойових дій.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії №35, травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб - потребує відпустки для лікування після травми тридцять календарних днів.
17 січня 2025 року позивачем було складено та подано до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання відпустки за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії №35.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого №719 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності у період з 17.02.2025 до 20.03.2025.
Згідно з довідкою позаштатної військово-лікарської комісії травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб - потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
20 березня 2025 року позивачем було складено та подано до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання відпустку за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії 107 від 20.03.2025.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії №2025-0507-0955-4747-0 від 07.05.2025 травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб - потребує відпустки для лікування після поранення на тридцять календарних днів.
07 травня 2025 року позивачем було складено та подано до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання відпустку за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії № 2025-0507-0955-4747-0 від 07.05.2025.
Тобто, судом встановлено, що позивач у період з 31.12.2024 до 06.06.2025 фактично перебував на лікуванні та реабілітації після отриманого поранення.
Також судом встановлено, що 06 червня 2025 року позивачем було подано на ім`я Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання щорічної основної відпустки, однак, станом на день звернення до суду, даний рапорт не було розглянуто.
16 червня 2025 року позивачем було подано скаргу до Міністерства оборони України на бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 в якій просив посприяти в отриманні форми 5, особистих медичних документів позивача, які залишились в розпорядженні військової частин, в отриманні виплат за період лікування та реабілітації у зв`язку з отриманим травмуванням та надати відпустку відповідно до поданого рапорту згідно з чинним законодавством.
Станом на дату звернення до суду відповіді на рапорт про надання відпустки позивач не отримав, у зв`язку з цим позивач звернувся з даним позовом до суду.
Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач 11.06.2025 самовільно залишив розташування підрозділу, за наслідком чого в Єдиному реєстрі досудових роззслідувань заереєстровано кримінальне провадження 62025050010028066.
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2025 №173 солдату ОСОБА_1 у зв`язку із неповерненням з відпустки для лікування у зв`язку з хворобою призупинено усі виплати та вважати таким, що самовільно залишив частину з 11 червня 2025 року.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд зважає на таке.
Щодо нерозгляду рапорту про надання позивачу щорічної основної відпустки, суд виходить з такого.
Відповідно до підпункту 2.1.6. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом ГК ЗСУ від 07.04.2017 №124 (надалі Інструкція №124), зі змінами та доповненнями, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.
Згідно з підпунктом 3.11.6. Інструкції №124, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.
При цьому, 08.08.2024 набрав чинності Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 06.08.2024 №531 (надалі - Порядок №531).
Зазначений Порядок визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.
Зокрема, з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).
Рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.
Усні рапорти розглядаються негайно, але не пізніше ніж у строки, для розгляду рапортів у паперовій формі, визначені пунктом 9 розділу III цього Порядку (п.2 розділу ІІ Порядку №531).
Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Порядку №531 непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту.
Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.
Згідно з п. 8 розділу ІІІ Порядку №531, початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.
Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.
У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:
1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;
2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Отже, розгляд рапорту відбувається за встановленою процедурою та в межах визначених Порядком №531 строків.
Відповідно до ч.18 ст.10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" під час дії воєнного стану військовослужбовцям, крім військовослужбовців, які проходять базову військову службу, надається частина щорічної основної відпустки загальною тривалістю не більше 30 календарних днів, додаткова відпустка, визначена Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з дозволу командира (начальника) військової частини, а також відпустка за сімейними обставинами та з інших поважних причин із збереженням грошового забезпечення тривалістю не більше 10 календарних днів. Кожна із зазначених відпусток надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець.
Щорічна основна відпустка, зазначена в абзаці першому цього пункту, надається частинами протягом календарного року, за умови що основна безперервна її частина становитиме не менше 15 календарних днів та одночасної відсутності не більше 30 відсотків загальної чисельності військовослужбовців відповідного підрозділу. Надання основної безперервної частини щорічної основної відпустки тривалістю 15 календарних днів є обов`язковим. Така відпустка може не надаватися виключно за бажанням військовослужбовця.
Також, згідно з абз.15 ч. 2 ст. 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військовослужбовцям, які під час дії воєнного стану самовільно залишили військові частини або місця проходження служби чи дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань, період з дня самовільного залишення військової частини (місця проходження військової служби) або вчинення дезертирства до дня повернення до виконання військового обов`язку не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. Таким військовослужбовцям упродовж цього періоду виплата грошового, здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення та поширення на них пільг і соціальних гарантій, встановлених законодавством для військовослужбовців, не здійснюються.
Повертаючись до обставин справи.
06 червня 2025 року позивачем було подано на ім`я Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання щорічної основної відпустки строком на 15 днів, однак, станом на день звернення до суду, даний рапорт не було розглянуто.
Також, з матеріалів справи вбачається, що позивач самовільно залишив частину з 11 червня 2025 року.
Відтак, до закінчення визначеного Порядком №531 строку для розгляду відповідачем рапорту позивач самовільно залишив військову частину, чим позбавив себе права на пільги та соціальні гарантії військовослужбовців, в тому числі щодо отримання щорічної відпустки.
Також, відповідно до абз. другого п. 12 ст. 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" військовослужбовець, якому призупинено військову службу або який під час дії воєнного стану самовільно залишив військову частину чи місце проходження військової служби або дезертирував, не користується правом на пільги, гарантії та компенсації, встановлені цим Законом. 
З цих підстав суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про визнання протиправної бездіяльності щодо ненадання позивачу відпустки на підставі рапорту від 06.06.2025 та похідних вимог про зобов`язання військової частини НОМЕР_1 видати наказ на відпустку.
Щодо зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 надати форму 5 про проходження військової служби та повернення медичних документів.
Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позивачем передавалися відповідачу медичні виписки з лікарень.
Також, суд вказує, що позивач в установленому законом порядку не звертався разом із рапортом до відповідача, в якому порушував питання з приводу надання форми 5 про проходження військової служби та повернення медичних документів, а тому суд не вбачає порушення прав позивача в цій частині.
Натомість, ненадання документів на адвокатський запит є порушенням прав адвоката, а не позивача у цій справі.
Отже, в цій частині вимоги позивача не підлягають задоволенню.
Щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди за період лікування та реабілітації з 01.02.2025 до 06.06.2025 у зв`язку отриманим травмуванням.
Згідно з положенням ч. 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за N 745/32197 (далі - Порядок №260).
Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168).
Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022, № 43 від 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплй не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання докум
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).
Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.
Порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, врегульовано, зокрема, Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022року № 912/з/29 (далі - Окреме доручення № 912/з/29).
Згідно пункту 2 Окремого доручення № 912/з/29, на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:
100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);
30 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби).
Згідно пункту 5 Окремого доручення № 912/з/29, виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень здійснювати на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі - військові частини) - особовому складу військової частини;
керівника вищого органу військового управління - командирам. (начальникам) військових частин.
В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100 000 гривень за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку № 3 до цього доручення).
Згідно пункту 6 Окремого доручення № 912/з/29, накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Згідно пункту 7 Окремого доручення № 912/з/29, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які:
загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних Із захистом Батьківщини), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), але не більше періоду дії воєнного стану;
захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон), а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).
У довідці обов`язково зазначати:
військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини;
інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста;
обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва);
підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі Положення №402).
Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу I Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Відповідно до пункту 1.3 глави 1 розділу I Положення №402, основними завданнями військово-лікарської експертизи є, зокрема: визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.
Главою 21 розділу II Положення №402 визначений порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України.
Згідно пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.
Відповідно пункту 21.2 глави 21 розділу II Положення №402, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.
Підпункт а пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402 передбачає: "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відтак, нарахування та виплата додаткової винагороди здійснюється у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаними із захистом Батьківщини.
Повертаючись до обставин справи.
Відповідно до виписки з медичної карти стаціонарного хваорого № 28782 позивач у період з 31.12.2024 до 17.01.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у Комунальному некомерційному підприємстві «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги Дніпровської міської ради» у зв`язку із отриманим 31 грудня 2024 року пораненням внаслідок бойових дій.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 35, травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб - потребує відпустки для лікування після травми тридцять календарних днів.
17 січня 2025 року позивачем було складено та подано до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання відпустку за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії № 35.
Відповідно до Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 719 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності у період з 17.02.2025 до 20.03.2025.
Згідно з довідкою позаштатної військово-лікарської комісії травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб – потребує відпустки за станом здоров`я на тридцять календарних днів.
20 березня 2025 року позивачем було складено та подано до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання відпустку за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії 107 від 20.03.2025.
Згідно з довідкою військово-лікарської комісії № 2025-0507-0955-4747-0 від 07.05.2025 травма, Так, пов`язана з проходженням військової служби, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб – потребує відпустки для лікування після поранення на тридцять календарних днів.
07 травня 2025 року позивачем було складено та подано до Військової частини НОМЕР_1 рапорт про надання відпустку за станом здоров`я на підставі довідки військово-лікарської комісії № 2025-0507-0955-4747-0 від 07.05.2025.
З наявних в матеріалах справи довідок ВЛК вбачається, що травма отримана позивачем під час дорожньо-транспортної пригоди 31.12.2024 (виконання обов`язків військової служби) та не пов`язана із захистом Батьківщини, відтак, позивач не має права на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 гривень за період з 01.02.2025 до 06.06.2025.
Отже, дії відповідача у спірних правовідносинах вчинено у відповідності до вимог Закону, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.
З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд зазначає, що решта доводів та тверджень учасників справи, у контексті наведених правових вимог, не впливають на висновки суду за наслідком розгляду даної справи.
Розподіл судового збору не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя А.О. Сластьон