Дата документу  Справа № 333/7988/25 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Єдиний унікальний № 333/7988/25 Головуючий в 1 інстанції Наумова І.Й. 
Провадження № 33/807/765/26 Доповідач у 2-й інстанції – Солодовніков Р.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2026 року           м. Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Солодовніков Р.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Рогозіна Олексія Вікторовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Рогозіна Олексія Вікторовича на постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2026 року, -
в с т а н о в и в :
1. Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір.
За постановою суду, 17.08.2025 о 12:58 год. в м. Запоріжжя у Комунарському районі по пр. Соборному, 6-Г, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES – BENZ 213CDI, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився на місці зупинки транспортного засобу під час безперервної відеофіксації на нагрудний реєстратор, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху (далі ПДР). Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР, про повторність попереджений. 
2. Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_1 – адвокат Рогозін О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилався на те, що:
-суд першої інстанції в порушення принципу об`єктивності та диспозитивності з власної ініціативи почав збирати докази винуватості та витребував самостійно відеозапис в УПП в Запорізькій області;
-працівники поліції не здійснювали тест та не світили ліхтариком на зіниці очей, у зв`язку з чим посилання на таку ознаку сп`яніння є безпідставним, оскільки така ознака не встановлювалася. ОСОБА_1 перебував у стані значного емоційного напруження, тим паче розумів, що дії поліцейських були направлені саме з метою вчинення мобілізаційних заходів;
-одразу після складання протоколу ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд у КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗМР, в результаті якого встановлено відсутність будь-яких наркотичних чи алкогольних речовин у крові;
-рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи;
-у протоколі не правильно зазначена фабула адміністративного правопорушення, отже протокол складено стосовно іншої особи або містить суттєві недоліки, що є підставою для закриття провадження у справі.
3. Позиції сторін.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Рогозін О.В. підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову суду, а провадження у справі закрити.
В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що впізнав патруль поліції, який займається мобілізаційними заходами. Також ОСОБА_1 повідомив суд, що на цей час мав відстрочку від мобілізації, проте боявся проведення незаконної мобілізації працівниками поліції. На місце події поліція викликала працівників ТЦК, та після складання протоколу його доставили до ТЦК, де вручили повістку, після чого він самостійно пройшов медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Захисник – адвокат Рогозін О.В. вважає, що поведінка ОСОБА_1 щодо відмови від проходження огляду на стан сп`яніння була обумовлена перешкоджанню незаконній мобілізації. 
4. Мотиви апеляційного суду.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Рогозіна О.В., на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши її доводи і вивчивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Дослідивши встановлені місцевим судом обставини справи, апеляційний суд дійшов висновку, що суддя першої інстанції у повному обсязі дотримався вищенаведених вимог КУпАП щодо порядку провадження в справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим постановив законне та обґрунтоване судове рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на таке.
Пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 2.9а ПДР визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Приписами пункту 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Право органів Національної поліції вимагати пройти у встановленому порядку медичний огляд у відповідності до п. 2.5 ПДР кореспондується із обов`язком водія не керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином, проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження медичного огляду.
Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується зібраними та дослідженими у судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку, зокрема, даними:
-протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №425828 від 17.08.2025, згідно яких встановлено час, дату та місце скоєння адміністративного правопорушення, а також обставини правопорушення. ОСОБА_1 від пояснень та підпису в протоколі відмовився;
-направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.08.2025, згідно з яким у зв`язку виявленими ознаками наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 направлявся на проходження повного медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у КНП «ОКЗПНД та СЗХ» ЗОР, від якого відмовився;
-рапорту заступника командира взводу №2 роти №2 батальйону №2 УПП в Запорізькій області ДПП від 17.08.2026, відповідно до якого було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 та під час складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 122 КУпАП виявлено в нього ознаки наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога на місці зупинки відмовився. Відносно ОСОБА_1 складено протоколи за ч. 1 ст. 130 та ч. 1 ст. 122 КУпАП, від керування відсторонено, про повторність попереджено. Подія фіксувалась на нагрудний відео реєстратор Motorola solution vb400 475313, 470869, 70маі;
-відеозапису події правопорушення, відповідно до якого ОСОБА_1 на неодноразову вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі у зв`язку з виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, погоджується, але лише проїхати на своєму автомобілі, не бажаючи покидати власний транспортний засіб.
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Доказів, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять.
Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов обґрунтованого висновку про достатність наявних доказів для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на таке.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння регулюється статтею 266 КУпАП.
Норми статті 266 КУпАП є бланкетними, оскільки не встановлюють детальної процедури проходження огляду, а відсилають до підзаконних нормативно-правових актів, які деталізують положення цієї статті. Такий висновок підтверджується положеннями частини 6 цієї статті, в якій зазначено, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Процедура огляду встановлюється такими підзаконними нормативними актами, які прийняті на виконання статті 266 КУпАП і деталізують норми цієї статті: згаданим Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (надалі – Порядок); Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України і Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (надалі – Інструкція).
Ці нормативно-правові акти передбачають два види огляду: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу і лікарем в закладі охорони здоров`я.
Згідно з пунктом 12 Розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота), зокрема порушення координації рухів , порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя,  поведінка, що не відповідає обстановці, звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя або неприродна блідість (пункти 3,4 Інструкції).
Відповідно до п.8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. 
Згідно із п. 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність), тестів на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є підтвердження наявності наркотичного засобу або психотропної речовини лабораторним дослідженням.
З аналізу нормативно-правових актів, які регулюють процедуру проведення огляду, випливає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу не проводиться. Для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я, де такий огляд проводиться шляхом проведення лабораторних досліджень особи, яка оглядається.
Тому працівник поліції діяв відповідно до ст. 266 КУпАП, Порядку і Інструкції при виявленні у водія транспортного засобу ознак наркотичного сп`яніння, запропонувавши ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак останній від проходження такого відмовився.
Слід зазначити, що відмова від участі в огляді на виявлення стану сп`яніння означає явне, відкрите, висловлене усно або письмово небажання особи виконати обов`язок із проходження огляду на стан сп`яніння. Ухилення - та сама відмова, яка має завуальований характер: особа відкрито не заявляє про відмову пройти огляд, але діє таким чином, що фактично унеможливлює його проведення (завуальована форма).
Зафіксована на відеозаписі поведінка ОСОБА_1 свідчить про відсутність у нього реального наміру пройти медичний огляд на стан сп`яніння, оскільки його дії були спрямовані на ухилення від проходження такого огляду та уникнення відповідальності.
Дослідженими доказами підтверджено, що ОСОБА_1 прямо не заявляв про відмову від проходження огляду, однак на неодноразові пропозиції пройти медичний огляд в закладі охорони здоров`я висував різні причини та відмовки, зокрема відмовлявся залишати власний транспортний засіб, чим фактично унеможливив проведення медичного огляду, а отже відмовився від його проходження. 
Твердження апелянта про те, що витребування судом першої інстанції відеозапису в УПП в Запорізькій області свідчить про порушення принципів змагальності, об`єктивності та диспозитивності, є безпідставними.
Як випливає з матеріалів справи, судом було витребувано не новий доказ, а належний носій інформації з тим самим відеозаписом події адміністративного правопорушення, який вже був долучений до матеріалів справи, однак через технічні недоліки наявний диск не відтворювався та не давав можливості безпосередньо дослідити його зміст у судовому засіданні. За таких обставин дії суду були спрямовані виключно на забезпечення можливості дослідження вже наявного доказу, а не на самостійне збирання чи отримання нових доказів на підтвердження обставин вчинення адміністративного правопорушення.
Більше того, долучені стороною захисту відеозаписи події фактично відображають ті самі обставини та узгоджуються з відеозаписом, отриманим від органу поліції, підтверджуючи подію адміністративного правопорушення.
Отже, витребування судом носія інформації, придатного для відтворення вже наявного у справі відеозапису, не носять обвинувальний ухил, не порушує принципів змагальності та неупередженості судового розгляду, а навпаки було спрямоване на повне, всебічне й об`єктивне з`ясування обставин справи.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано визнав відеозаписи належним та допустимим доказом, оскільки вони отримані у встановленому законом порядку та дозволяють повно і всебічно встановити обставини вчиненого адміністративного правопорушення.
Так, зафіксовані безперервними відеозаписами бодікамер поліцейських обставини, безумовно стосуються вчинених ОСОБА_1 правопорушень, що надає можливість повно та об`єктивно дослідити їх, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Вищевказані відеозаписи мають достатньо високу інформативність, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, мають безсторонній характер, що вимагало від суду ретельного та уважного дослідження вищевказаного доказу у сукупності із іншими доказами по справі.
Із відеозапису події встановлено зупинку вказаного у протоколі транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 за порушення п.18.1 ПДР. В ході спілкування з водієм виявлено ознаки наркотичного сп`яніння та неодноразово запропоновано пройти огляд в медичному закладі (13 год. 16 хв., 13 год. 18 хв., 13 год. 19 хв.). На пропозицію працівника поліції пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу водій погодився, проте наполягав, що бажає поїхати на своєму автомобілі. Далі працівник поліції пояснює, що він зобов`язаний доставити ОСОБА_1 до медичного закладу. ОСОБА_1 при цьому повідомляє про несправність замка на дверях автомобіля, неможливість та небажання зачинити транспортний засіб, не бажання виходити з автомобіля, можливість його мобілізації, заперечує проти обраного поліцією закладу охорони здоров`я. Працівник поліції виписує направлення та знову пропонує пройти огляд в медичному закладі (13 год. 49 хв.), проте ОСОБА_1 повторно ухиляється. Працівник поліції фіксує відмову, роз`яснює права та складає протокол.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівниками поліції не було проведено перевірку реакції зіниць на світло, не спростовують законності вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння та не свідчать про недотримання встановленої процедури.
Відповідно до вимог законодавства та Інструкції про порядок виявлення у водіїв ознак сп`яніння, підставою для проведення огляду є наявність у поліцейського обґрунтованого внутрішнього переконання щодо перебування особи у стані сп`яніння, сформованого на підставі виявлених ознак такого стану. 
Крім того, з дослідженого судом відеозапису встановлено, що спілкування працівника поліції з водієм здійснювалося через відкрите вікно транспортного засобу, що надавало можливість безпосередньо спостерігати за його зовнішнім виглядом, поведінкою, станом очей та іншими ознаками, які можуть свідчити про перебування особи у стані сп`яніння. Виявлені поліцейським ознаки були достатніми для виникнення обґрунтованих підстав вимагати проходження відповідного огляду.
При цьому апеляційний суд зауважує, що жоден із нормативних документів не дає водієві право оспорювати таку вимогу поліцейського.
Слід зазначити, що наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння була належним чином зафіксована працівниками поліції відповідно до вимог закону, зокрема у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння (а.с. 5).
Щодо доводів апеляційної скарги про перебування ОСОБА_1 у стані значного емоційного напруження через мобілізаційні заходи, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, оскільки суб`єктивне сприйняття ним ситуації не звільняло від обов`язку виконати законну вимогу працівників поліції щодо проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, ОСОБА_1 мав відстрочку від мобілізації, а зафіксовані на відеозаписі дії поліцейських не свідчили про наявність будь-якої загрози його мобілізації під час встановлення ознак сп`яніння та направлення водія до медичного закладу для проходження огляду. 
Разом з тим, суд зауважує, що працівники поліції вже після фіксації відмови від проходження огляду на стан сп`яніння встановили, що ОСОБА_1 перебуває у розшуку як військовозобов`язаний та викликали працівників територіального центру комплектування.
Щодо доводів про самостійне проходження медичного огляду на стан сп`яніння після складання протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд погоджується із висновками місцевого суду, який не взяв до уваги цей доказ.
Відповідно до вимог ч.4 ст.266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. 
Відповідно до п.9 Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Згідно з пунктом 16 розділу 11 вищевказаної Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
Таким чином, медичний огляд в закладі охорони здоров`я може проводитись виключно у присутності поліцейського. Натомість, як встановлено з висновку щодо результатів медичного огляду № 6067 від 17.08.2025, огляд ОСОБА_1 проводився з власної заяви та за відсутності працівника патрульної поліції, понад строк встановлений вищезазначеною інструкцією.
Крім того, наданий висновок не містить відомостей щодо виду сп`яніння, ознаки якого не були виявлені під час огляду ОСОБА_1 у медичному закладі. Водночас стороною захисту не надано ані акта медичного огляду, ані результатів лабораторних досліджень на предмет наркотичного сп`яніння, ознаки якого були зафіксовані у водія працівником поліції.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зазначений медичний висновок не виключає вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Суть цього правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Самостійне проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння після складання протоколу також не спростовує наявності в його діях складу зазначеного правопорушення, оскільки склад цього правопорушення є закінченим з моменту відмови водія від проходження медичного огляду на вимогу поліцейського.
Відповідаючи на доводи про те, що рапорт не може слугувати однозначним доказом винуватості особи, апеляційний суд звертає увагу на те, що рапорт працівника поліції за своїм правовим змістом є службовим документом, яким поліцейський інформує начальника Управління патрульної поліції в Запорізькій області про законність своїх дій.
Разом з тим, дані вищевказаного рапорту працівника поліції повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині послідовності дій працівників поліції, щодо зупинки транспортного засобу, встановлення ознак сп`яніння, направлення водія для проходження медичного огляду і оформлення його результатів, складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги щодо недоліків складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не заслуговують на увагу.
Протокол про адміністративне правопорушення складений на бланку відповідного зразка, уповноваженою на те посадовою особою – інспектором поліції Яцків С.О., із заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, та містить дату і місце його складання, дані про особу правопорушника, місце, час вчинення та суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, тобто має в собі всі необхідні відомості для вирішення справи і прийняття відповідного процесуального рішення. 
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції дотримані вимоги ст.254-256 КУпАП та розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.
Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, не надано.
У підсумку, за встановлених у справі фактичних обставин суддя першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
5. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Суд першої інстанції не допустив порушень вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП, які могли б бути підставою для зміни або скасування правильного по суті рішення.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не спростовують правильних висновків суду першої інстанції. Натомість зібраними у справі доказами у повному обсязі підтверджується наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, адміністративне стягнення накладене судом в межах встановлених законом, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника Рогозіна Олексія Вікторовича залишити без задоволення.
Постанову Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 07 квітня 2026 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду Р.С. Солодовніков