Справа 688/114/26 
№ 2/688/681/26 

Рішення 
Іменем України
(заочне)
05 травня 2026 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:
головуючого судді Козачук С.В.,
з участю секретаря судового засідання Міськової І.Г.,
прокурора Облог Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки,
встановив:
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог, позиція позивача, третьої осби на стороні позивача
08.01.2026 керівник Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив 04.03.2026, до ОСОБА_1 , за участі третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки. 
В обгрунтування позову посилається на те, що Шепетівською окружною прокуратурою проведено вивчення стану законності використання земель сільськогосподарського призначення державної та комунальної власності, які підлягали консервації, за результатами якого встановлено, що розпорядженням Шепетівської РДА від 06.03.2008 № 75/2008-р утворено комісію з обстеження земель у натурі (на місцевості) та підготовки висновків про доцільність їх консервації. 
Розпорядженням Шепетівської РДА № 293/2010-р від 05.08.2010 надано дозвіл ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на розробку проекту землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель державної власності (шляхом заліснення) на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району. 
Консервація земель проведена відповідно до Порядку консервації земель, затвердженого наказом Держкомзему України № 175 від 17.10.2002, на виконання п. 6 якого розпорядженням Шепетівської РДА № 325/2010-р від 30.08.2010 «Про внесення змін до розпорядження заступника голови районної державної адміністрації від 06.03.2008 № 75/2008-р» затверджено склад комісії з обстеження земель у натурі (на місцевості) та підготовки висновків про доцільність їх консервації.
31.08.2010 складено акт обстеження деградованих і малопродуктивних земель, відповідно до якого комісія вважає за доцільне вилучити з активного господарського обігу на території Михайлюцької сільської ради 40 га земель та здійснити їх консервацію шляхом заліснення.
На виконання вищевказаного розпорядження ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено Проект землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району, який погоджено висновком Відділу Держкомзему у Шепетівському районі від 16.09.2010 № 01.17/4303, висновком державної експертизи землевпорядної документації № 640 від 24.09.2010 та розпорядженням голови Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено.
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-20857-СГ від 11.08.2016 «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства. На підставі зазначеного вище наказу розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який затверджено наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-24855-СГ від 21.09.2016 та надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.
В межах досудового розслідування кримінального провадження №42022242250000062 від 15.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України, постановою начальника слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Ляшука О.С. від 27.01.2025 призначено судову земельно-технічну експертизу. 
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи за №94/25-26 від 11.12.2025, земельна ділянка за кадастровим номером 6825584600:07:051:0228, загальною площею 2 га, накладається (нашаровується) на межі земельної ділянки площею 40 га, яка законсервована під заліснення та виведена з сільськогосподарського обороту, площа накладання становить 0,6834 га.
Таким чином на момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області наказу № 22-24855-СГ від 21.09.2016 про передачу у власність ОСОБА_2 частина вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 знаходилась в межах малопродуктивних деградованих земель на території Михайлюцької сільської ради, яку було вилучено з сільськогосподарського обороту та підлягала відповідно до проекту консервації залісненню площею 0,6834 га. 
В подальшому ОСОБА_2 вказану земельну ділянку продав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу №1072 від 17.11.2026. Надалі ОСОБА_1 здійснено обєднання вказаної земельної ділянки з іншою земельною ділянкою, новоствореній земельній ділянці площею 26 га присвоєно новий кадастровий номер 6825584600:07:051:0311, за яким її 17.05.2018 зареєстровано в Державному земельному кадастрі.
Реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0311 (реєстраційним номер 1555184868255) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та у Державному земельному кадастрі скасована на виконання рішення Шепетівського міськрайонного суду 688/3657/20 №2/688/203/21 від 20.07.2021. Відомості у реєстри внесено 15.02.2023. Водночас, ОСОБА_1 повторно 17.04.2025 здійснено об`єднання вказаної земельної ділянки з іншими земельними ділянками, новоствореній земельній ділянці площею 22 га присвоєно новий кадастровий номер 6825584600:07:051:0281.
В силу Закону України «Про охорону земель» консервація земель - припинення господарського використання на визначений термін та залуження або залісення деградованих і малопродуктивних земель, господарське використання яких є екологічно та економічно неефективним, а також техногенно-забруднених земельних ділянок, на яких неможливо одержувати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я.
Відповідно до п. 20 Порядку консервації земель, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.04.2013 № 283 (в редакції на момент прийняття спірного наказу), на час проведення консервації земель забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, крім передбаченої проектами консервації земель, тобто для заліснення.
Отже, передача вказаної земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог чинного земельного законодавства, а відтак земельна ділянка підлягає витребуванню у комунальну власність Михайлюцької сільської ради.
Наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області 22-24855-СГ від 21.09.2016 вичерпав свою дію фактом його виконання шляхом реєстрації за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності на земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228. При цьому, такий наказ підлягає дослідженню та оцінці судом під час розгляду питання щодо правомірності набуття права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку. Так, земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 належала та на даний час належить до масиву земельної ділянки, розташованої на території Михайлюцької сільської ради загальною площею 40 га, яка відповідно до Проекту землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель державної власності на території Шепетівського району Хмельницької області, затвердженого розпорядженням голови Шепетівської районної державної адміністрації № 404/2010-р від 29.10.2010, була законсервована шляхом заліснення, є деградованою та малопродуктивною (припинено її господарське використання). Як на момент передачі земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 у приватну власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.09.2016 № 22-24855-СГ, так і під час продажу її ОСОБА_1 , на ній та інших сусідніх земельних ділянках, які належали до законсервованої земельної ділянки на території Михайлюцької сільської ради загальною площею 40 га зростали та зростають лісові насадження.
ОСОБА_2 після отримання 21.09.2016 земельної ділянки у власність, жодного дня не використовуючи її за цільовим призначенням (для ведення особистого селянського господарства), продав земельну ділянку ОСОБА_1 , який знаючи, що ОСОБА_2 впродовж двох місяців є власником спірної земельної ділянки, після ознайомлення з документами на право власності мав можливість більш детально вивчити вказане питання, однак цього не зробив та придбав земельну ділянку. Більше того, з масиву 40 га законсервованих деградованих земель всі земельні ділянки Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області були надані у приватну власність упродовж вересня 2016 року та всіма 24 власниками упродовж 2 місяців з дня отримання у власність продані третім особам, а саме: ОСОБА_3 - 5 земельних ділянок, ОСОБА_4 - 2 земельні ділянки, ОСОБА_5 - 4 земельні ділянки, ОСОБА_1 - 13 земельних ділянок, у тому числі і спірна земельна ділянка. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 були подружжям, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьком та сином. Всі вказані особи знали, що укладають договори купівлі-продажу в один період часу у жовтні - листопаді 2016 року щодо земельних ділянок, які перебувають на території однієї територіальної громади, і жоден з первинних власників не є мешканцем Шепетівського району та володіють земельними ділянками незначний проміжок часу. Окрім того, при укладенні 6 договорів купівлі-продажу від імені первісних набувачів за довіреностями виступали 2 особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При укладенні інших договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 представляв інтереси від імені первинних набувачів за довіреністю при купівлі землі його сином ОСОБА_5 (в тому числі і щодо спірної земельної ділянки) і навпаки. Жодного дня вказані особи за цільовим призначенням земельні ділянки не використовували та передали земельні ділянки в оренду ТОВ «Агросад-2016». 
На лист Шепетівської окружної прокуратури Михайлюцькою сільською радою здійснено огляд земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 (входить в об`єднану 6825584600:07:051:0281) на території Михайлюцької ОТГ, за результатами огляду яких виявлено, що вигляд обстежуваної земельної ділянки та ділянок, які знаходяться навколо, незадовільний, вони перезволожені та заболочені, на землі відсутній обробіток, на ділянці ростуть хвойно-листові засіви, непрохідні чагарники, рослини осоки, очерету та інших. Незадовільний стан земельної ділянки, багаторічна відсутність обробітку землі, не дивлячись, що земельні ділянки тривалий час перебувають в оренді, свідчать про недобросовісність як первинного, так і останнього набувача земель та підтверджують рішення державних органів про доцільність вилучення вказаної земельної ділянки з сільськогосподарського обігу та її консервації. 
Частина спірної земельної ділянки вибула з власності держави незаконно, поза волею власника, оскільки, як на момент передачі майна, так і дотепер спірна земельна ділянка є законсервованою та визнана деградованою. ОСОБА_2 відчужив земельну ділянку, не маючи на це права, а тому вимога витребувати частину земельної ділянки є законною і виправданою та переслідує легітимну мету. ОСОБА_1 після ознайомлення зі змістом документів на право власності ОСОБА_2 мав проявити розумну обачність та мав би зважити на обставини отримання у власність спірної земельної ділянки, за потреби залучити правову допомогу, однак цього не зробив, а тому не можна вважати, що порушується стаття 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Водночас факт об`єднання спірної земельної ділянки ускладнить поновлення інтересів держави у разі задоволення позовних вимог про витребування земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 та реєстрацію права власності за територіальною громадою, оскільки відомості в Державному земельному кадастрі про зазначену земельну ділянку відсутні, а згідно п. 4 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» під час проведення реєстраційних дій державний реєстратор обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру.
Факт об`єднання ОСОБА_1 земельних ділянок, у результаті якого земельна ділянка, площею 0,6834 га, із кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 увійшла до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0281, площею 22 га, не перешкоджає витребуванню земельної ділянки в тих же координатах, межах та конфігурації, що і земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228.
Питання скасування в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0281, а також скасування у Державному земельному кадастрі її державної реєстрації є предметом розгляду позовної заяви поданої керівником Шепетівської окружної прокуратури до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області, в інтересах держави в особі Михайлюцької сільської ради до відповідача ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_8 , а тому вказані вимоги в даній позовній заяві не заявляються.
З урахуванням Закону України від 28.04.2021 №1423-1Х «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління за дерегуляції у сфері земельних відносин», що набрав чинності 27.05.2021, Перехідні положення Земельного кодексу України доповнено п. 24, відповідно до якого з дня набрання чинності цим пунктом (27.05.2021) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім деяких категорій земель визначених цим пунктом.
Земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 площею 2 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за межами населених пунктів, перебуває в межах Михайлюцької ОТГ. Враховуючи наведене, на даний час власником земель сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів с. Михайлючка є Михайлюцька ОТГ в особі Михайлюцької сільської ради, в інтересах якої прокурором спрямовано даний позов.
Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання – додержання законності передачі земельних ділянок, які підлягають консервації, яке проведене з грубим порушенням вимог чинного законодавства. Також суспільний інтерес, який полягає у поверненні у розпорядження територіальної громади земельної ділянки, що є умовою реалізації функцій держави з забезпечення громадою охорони земель, заліснення та майбутнього раціонального використання, явно переважає приватний інтерес у неправомірному отриманні ОСОБА_2 , а в подальшому і ОСОБА_1 спірної земельної ділянки, які всупереч чинного законодавства набули право власності на неї. Надання Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області громадянину земельної ділянки для особистого селянського господарства, на якій припинено господарське використання, незаконна зміна цільового призначення не може оцінюватися як воля держави. Деградовані і малопродуктивні землі не можуть використовуватися як землі сільськогосподарського призначення (у тому числі передаватися у приватну власність для таких потреб), оскільки вони виведені з інтенсивного обробітку, де як зазначалося вище, діяльність не пов`язана з консервацією, забороняється. Отже правовідносини, пов`язані з вибуттям земель із державної чи комунальної власності, становлять «суспільний», «публічний» інтерес.
Листами від 30.11.2022 № 54-9334 вих-22, від 27.12.2022 №54/1-10134 вих-22, від 27.02.2024 № 54/1779 вих-24 та від 15.11.2024 №54-8980 вих 24 проінформовано Михайлюцьку сільську раду про зазначені вище виявленні порушення вимог земельного законодавства в частині надання у власність для ведення особистого селянського господарства законсервованих земельних ділянок та запропоновано вжити заходів, у тому числі в судовому порядку, спрямованих на повернення зазначеної вище земельної ділянки у комунальну власність.
У відповідь на вказані листи отримано відповіді № 01-20/654 від 08.12.2022 та № 02-20/230 від 07.03.2024 та №02-20/1063 від 29.11.2024, в яких йдеться про те, що Михайлюцька сільська рада до суду із відповідним позовом про повернення у комунальну власність вказаної земельної ділянки не зверталася і звертатись не буде. Отже, прокурором була надана можливість компетентному органу відреагувати на порушення інтересів держави щодо спірної земельної ділянки, зокрема, шляхом вчинення дій для виправлення ситуації та відновлення порушених прав та інтересів держави. 
Невжиття органом місцевого самоврядування, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження, заходів щодо захисту та поновлення права власності держави у спірних правовідносинах свідчить про наявність підстав для вжиття прокуратурою представницьких повноважень в інтересах держави шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що Михайлюцька сільська рада не вживає заходів спрямованих на повернення у комунальну власність незаконно вибутої земельної ділянки, позов пред`являється прокурором, про що повідомлено позивача листом.
Відповідно до співставлених координат 0,6834 га земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 в координатах поворотних точок: 1) Х 5 559 451,302 Y 2 360 985,418 довжина 36,624; 2) Х 5 559 444,876 Y 2 361 021,474 довжина 134,669; 3) Х 5 559 565,936 Y 2 361 080,468 довжина 71,505; 4) Х 5 559 627,287 Y 2 361 117,196 довжина 214,525; 5) Х 5 559 418,450 Y 2 361 068,123 довжина 88,027; 6) Х 5 559 438,586 Y 2 360 982,430 довжина 13,063; 1) Х 5 559 451,302 Y 2 360 985,418 накладається на межі земель, які законсервовано шляхом заліснення. 
Збірний кадастровий план виготовлено у відповідності до вимог викладених у постанові Великої Палати Верховного суду від 22.01.2025 у справі № 446/478/19 та у постанові Верховного суду від 21.05.2025 по даній справі, а саме співставлення проведено шляхом визначення координат поворотних точок меж і даних про прив`язку поворотних точок меж співставлених земельних ділянок до пунктів державної геодезичної мережі. 
З урахуванням практики Великої Палати Верховного Суду для поновлення прав територіальної громади Михайлюцької сільської ради необхідно витребувати частину спірної земельної ділянки відповідно до співставлених координат зазначених у збірному кадастровому плані. 
Просить суд витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради частину земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 площею 0,6834 га в координатах поворотних точок: 1) Х 5 559 451,302 Y 2 360 985,418 довжина 36,624; 2) Х 5 559 444,876 Y 2 361 021,474 довжина 134,669; 3) Х 5 559 565,936 Y 2 361 080,468 довжина 71,505; 4) Х 5 559 627,287 Y 2 361 117,196 довжина 214,525; 5) Х 5 559 418,450 Y 2 361 068,123 довжина 88,027; 6) Х 5 559 438,586 Y 2 360 982,430 довжина 13,063; 1) Х 5 559 451,302 Y 2 360 985,418 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована поза межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та сплачений судовий збір. 
В судовому засіданні прокурор Облог Р.А. позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому. У зв`язку з неявкою відповідача, не заперечувала проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
Представник позивача Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області в судове засідання не з’явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового розгляду.
Позиція відповідача, третіх осіб на стороні відповідача
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився. Представник третьої особи за довіреністю Коруняк Л.В. 23.01.2026 в системі «Електронний суд» подала письмові пояснення третьої особи щодо позову, у яких розгляд справи просила провести без участі представника Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області, при вирішенні справи врахувати, що на підставі ст. 118 Земельного кодексу України ОСОБА_2 у встановленому порядку звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області із заявою щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. ОСОБА_2 було додано до клопотання усі необхідні документи, а саме: графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Враховуючи відсутність підстав для відмови у задоволенні клопотання, 21.09.2016 Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області прийнятий наказ № 22-24855-СГ про передачу у власність земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228. Вказує, що відповідальність за відповідність документації із землеустрою вимогам законодавства несе не Державний кадастровий реєстратор, а сертифікований інженер-землевпорядник, який відповідає за якість виконаних ним робіт із землеустрою.
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.01.2026 відкрито провадження по даній справі та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні о 10 год 30 хв 05.02.2026, яке за клопотанням прокурора відкладено до 10 год 30 хв 04.03.2026.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04.03.2026 за клопотанням прокурора Шепетівської окружної прокуратури Облог Р.А. долучено до матеріалів справи письмовий доказ - збірний кадастровий план земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228; прийнято та приєднано до матеріалів справи заяву керівника Шепетівської окружної прокуратури Кучерявого П.Й. про зміну предмету позову; проведення підготовчого засідання відкладено до 10 год 30 хв 06.04.2026.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06.04.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті о 10 год 00 хв 05.05.2026. 
Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Встановлені судом фактичні обставини, з посиланням на докази
Між сторонами виникли правовідносини щодо законності набуття у власність земельної ділянки, які регулюються нормами Земельного кодексу України.
Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.08.2016 № 22-20857-СГ надано дозвіл ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 2 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства.
На підставі зазначеного вище наказу ОСОБА_2 розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який затверджено наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 21.09.2016 № 22-24855-СГ.
Зазначеним наказом надано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку, загальною площею 2,0000 га (кадастровий номер 6825584600:07:051:0228) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану за межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради ІІІепетівського району Хмельницької області. 
В подальшому, ОСОБА_2 вказану земельну ділянку продав ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17.11.2016 за № 1072.
Надалі ОСОБА_1 здійснено об`єднання вказаної земельної ділянки з іншими земельними ділянками, новоствореній земельній ділянці площею 26 га присвоєно новий кадастровий номер 6825584600:07:051:0311, за яким 17.05.2018 зареєстровано в Державному земельному кадастрі.
Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20.07.2021, яке набрало законної сили 09.09.2021, скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0311 та припинено право власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку; скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєрацію права оренди ТОВ «Агросад-2016» на земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0311, припинено право оренди ТОВ «Агросад-2016» на цю земельну ділянку; скасовано в Державному земельному кадастрі державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0311.
Водночас, ОСОБА_1 повторно 17.04.2025 здійснено об`єднання земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 з іншими земельними ділянками, новоствореній земельній ділянці площею 22 га присвоєно новий кадастровий номер 6825584600:07:051:0281.
Розпорядженням Шепетівської районної державної адміністрації від 06.03.2008 № 75/2008-р утворено комісію з обстеження земель у натурі (на місцевості) та підготовки висновків про доцільність їх консервації.
Розпорядженням ІІІепетівської районної державної адміністрації № 325/2010-р від 30.08.2010 затверджено оновлений склад комісії по визначенню малопродуктивних та деградованих земель, які підлягають консервації, за результатами роботи якої, в тому числі, 31.08.2010 складено акт про обстеження деградованих та малопродуктивних земель на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.
Розпорядженням № 293/2010-р від 05.08.2010 надано дозвіл ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» на розробку проекту землеустрою щодо консервації деградованих та малопродуктивних земель державної власності (шляхом заліснення) на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району.
На виконання вказаного розпорядження ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» виготовлено Проект землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району.
В подальшому вказаний проект погоджено висновком від 16.09.2010 № 01.17/4303, виданим Відділом Держкомзему у Шепетівському районі та висновком державної експертизи землевпорядної документації № 640 від 24.09.2010. 
Надалі розпорядженням голови ІІІепетівської районної державної адміністрації № 404/2010-р від 29.10.2010 затверджено проект консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області. Зокрема, із активного господарського обігу вилучено 40 га сільськогосподарських угідь (пасовища), які розташовані на території Михайлюцької сільської ради з метою здійснення їх консервації шляхом заліснення. В розробленому ДП «Хмельницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» проекті землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району наведені основні характеристики, показники та причини віднесення обстежених земель до малопродуктивних і деградованих земель. 
За наявності прямої заборони зміни цільового призначення земельної ділянки та використання для цілей, не пов`язаних із консервацією, ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області на підставі наказу затверджено документацію із землеустрою та надано ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку на території Михайлюцької сільської ради, частина якої знаходяться в межах земель, які підлягають консервації шляхом заліснення. Термін консервації - постійний. 
В межах досудового розслідування кримінального провадження №42022242250000062 від 15.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України, постановою слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Ковальчука А.В. від 22.12.2022 залучено спеціалістів Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» з метою підтвердження факту перебування спірної земельної ділянки в межах земельної ділянки, яка відведена для консервації шляхом заліснення відповідно до проекту консервації деградованих та малопродуктивних земель на території Шепетівського району, затвердженого розпорядженням Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010.
На виконання вказаної постанови посадовою особою Хмельницької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» інженером-землевпорядником Потриденним В.П. проведено відповідну накладку та виготовлено збірний кадастровий план, відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 частково накладається на межі земель, які підлягають консервації шляхом заліснення. Площа накладення становить 0,6834 га. 
Постановою начальника слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області Ляшука О.С. від 27.01.2025 призначено судову земельно-технічну експертизу. 
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи за №94/25-26 від 11.12.2025, встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 площею 2 га накладається (нашаровується) на межі земельної ділянки площею 40 га, яка законсервована під заліснення та виведена з сільськогосподарського обороту, площа накладання становить 0,6834 га.
Згідно збірного кадастрового плану по спірній земельній ділянці з вказівкою координат поворотних точок, частина земельної ділянки площею 0,6834 га накладається на землі консервації. 
На виконання доручення Шепетівської окружної прокуратури згідно листа за вих. №54-7879 вих-25 від 20.10.2025, в межах досудового розслідування кримінального провадження №42022242250000062, 26.12.2025 працівники Михайлюцької сільської ради провели обстеження земельної ділянки, яка знаходиться на території Михайлюцької сільської ради, з кадастровим номером 6825584600:07:051:0311, до якої входить земельна ділянка з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 площею 2 га, за результатами якого встановили, що ділянка є перезволожена, заболочена, на ній ростуть дерева різних змішаних порід, орієнтований вік дерев 10-15 років.
На момент прийняття Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області наказу №22-24855-СГ від 21.09.2016 про передачу у власність ОСОБА_2 вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228, її частина, площею 0,6834 га знаходилась в межах малопродуктивних деградованих земель на території Михайлюцької сільської ради, яку було вилучено з сільськогосподарського обороту та вона підлягала консервації шляхом заліснення.
Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами: копією наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 11.08.2016 № 22-20857-СГ; копією наказу Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» від 21.09.2016 року №22-24855-СГ; копією договору купівлі-продажу від 17.11.2016 за № 1072; Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №458601979 від 27.12.2025, №458601814 від 27.12.2025, №458593601 від 26.12.2025, №458593503 від 26.12.2025, №458593658 від 26.12.2025; копією інформації управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 1247/421-22 від 24.10.2022; копією інформації ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 10-22-0.333-2323/2/22 від 26.10.2022; копією інформації ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області №10-22-0.504-2808/2-22 від 12.12.2022; копією Проекту землеустрою щодо консервації деградованих і малопродуктивних земель на території Шепетівського району Хмельницької області; копією інформації управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 3305/281-22 від 15.11.2022; копією технічної документації щодо об`єднання земельних ділянок ОСОБА_1 в новостворену земельну ділянку; копією заяви ОСОБА_2 від 2016 року; копією проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 ; копією повідомлень Михайлюцької сільської ради № 01-20/654 від 08.12.2022, №02-20/260 від 07.03.2024; копією витягу з ЄРДР щодо реєстрації кримінального провадження № 42022242250000062; копією повідомлення Управління Служби безпеки України у Хмельницькій області № 72/5/2/202/7342 від 12.09.2022; копією постанови слідчого Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області від 22.12.2022; копією листа ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії № 1/80 від 23.12.2022 з додатками; копією висновку експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи за №94/25-26 від 11.12.2025; копією акта обстеження земельної ділянки №31 від 26.12.2025 з фототаблицею; копією листа Хмельницької регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» №1.0/18 від 06.02.2026 та копією збірного кадастрового плану по земельній ділянці 6825584600:07:051:0228; копією повідомлення керівника Шепетівської окружної прокуратури про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді №54-9522-вих-25 від 24.12.2025 та іншими матеріалами справи. 
Застосовані норми права, мотиви та висновки суду 
Заслухавши вступне слово прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з таких підстав.
Конституцією України (статті 13, 14) визначено, що земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України), право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Статтею 80 ЗК України встановлено, що самостійними суб`єктами права власності на землю є, зокрема, держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, на землі державної власності. Згідно зі статтями 83, 84 ЗК України, комунальною власністю є землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, в державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.
Згідно із ч. 1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Відповідно до ч. 4 ст. 122 ЗК України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 164 ЗК України, охорона земель включає консервацію деградованих і малопродуктивних сільськогосподарських угідь.
Згідно ч. 2 ст. 171, ст. 172 ЗК України (в редакції від 12.10.2010 чинній на момент винесення розпорядження Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010, яким затверджено проект консервації) до малопродуктивних земель відносяться сільськогосподарські угіддя, ґрунти яких характеризуються негативними природними властивостями, низькою родючістю, а їх господарське використання за призначенням є економічно неефективним. 
Консервації підлягають деградовані і малопродуктивні землі, господарське використання яких є екологічно небезпечним та економічно неефективним. Консервації підлягають також техногенно-забруднені земельні ділянки, на яких неможливо одержати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я. Консервація земель здійснюється шляхом припинення їх господарського використання на визначений термін та залуження або заліснення. Консервація земель здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на підставі договорів з власниками земельних ділянок. Порядок консервації земель встановлюється законодавством України.
Аналогічні норми закріплено в ст. 51 Закону України «Про охорону земель» (в редакції чинній на момент винесення розпорядження Шепетівської РДА № 404/2010-р від 29.10.2010).
В силу п.14 абз.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про охорону земель» (в редакції від 27.06.2015, діючій на момент передачі спірної земельної ділянки у приватну власність), консервація земель - припинення господарського використання на визначений термін та залуження або залісення деградованих і малопродуктивних земель, господарське використання яких є екологічно та економічно неефективним, а також техногенно забруднених земельних ділянок, на яких неможливо одержувати екологічно чисту продукцію, а перебування людей на цих земельних ділянках є небезпечним для їх здоров`я.
Відповідно до п. 20 Порядку консервації земель, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 26.04.2013 № 283 (чинний на момент передачі земельної ділянки у приватну власність), на час проведення консервації земель забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, крім передбаченої проектами консервації земель, тобто для заліснення.
Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
За змістом ч. 1 ст. 330 ЦК України якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України, частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Ефективним способом захисту права власності (речового права) вважається вимога про витребування земельної ділянки з незаконного володіння (віндикаційний позов) в порядку статті 387 ЦК України. На цьому, зокрема наголошено у пункті 56 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц, провадження № 14-2цс21.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 23 листопада 2021 року у справі № 359/3373/16-ц (п.п. 148-151) вказала, що власник з дотриманням вимог статті 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними.
Застосування судом того чи іншого способу захисту має призводити до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду. Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту.
Виходячи з обставин справи, належним способом захисту прав позивача є вимога про витребування майна із чужого незаконного володіння, якщо позивач був позбавлений права володіння (користування) земельною ділянкою.
Відповідно до ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
На час проведення консервації земель законом забороняється зміна цільового призначення земельної ділянки та ведення будь-якої діяльності, крім передбаченої проектами консервації земель, а спірним наказом передано у приватну власність земельну ділянку, на якій заборонено ведення іншої діяльності, ніж визначена проектом (вказане узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 09.07.2020 у справі № 681/820/17).
Отже, при здійсненні функцій із розпорядження землями, зокрема здійснюючи розгляд заяви ОСОБА_2 про передачу спірної земельної ділянки у власність, посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, перевіривши її та встановивши факт консервації земель, відповідно до вимог ч. 6 ст. 186-1 ЗК України, мали не допустити зазначених порушень, відмовити у погодженні та затвердженні відповідного проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який не відповідає положенням закону, відмовити йому у передачі спірної земельної ділянки у власність. Порушення вказаним державним органом, уповноваженим на здійснення відчуження спірної земельної ділянки, вимог закону і стало підставою для звернення прокурора до суду в інтересах держави з цим позовом.
Суд враховує відомості збірного кадастрового плану, наданого посадовою особою ДП «Центр Державного земельного кадастру» Хмельницької регіональної філії інженером-землевпорядником ОСОБА_9 (кваліфікаційний сертифікат інженера-землевпорядника № 014836 від 25.12.2021) та висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню №42022242250000062, складеному 11.12.2025 за №94/25-26, відповідно до яких частина земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228, площею 0,6834 га накладається на межі земель, які підлягають консервації шляхом заліснення, незважаючи на те, що дослідження проведені у кримінальному провадженні, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування у цій справі, а в матеріалах справи відсутні докази на їх спростування. Крім того, чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо можливості використання під час розгляду справи доказів, отриманих в межах інших проваджень. Достовірність і достатність таких доказів оцінюється судом з урахуванням обставин конкретної справи.
Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову.
З врахуванням викладеного, оскільки, як встановлено судом, частина спірної земельної ділянки вибула з володіння власника (держави) не з його волі, на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядженнями землями державної власності, то належним і достатнім способом відновлення права держави (на даний час Михайлюцької сільської ради) на неї слід здійснювати шляхом її витребування від останнього набувача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2019 року у справі №367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18) дійшла висновку, що з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України помилковими є висновки щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик, не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб.
Факт об`єднання Вальчуком О.О. земельних ділянок, у результаті якого земельна ділянка, площею 2 га, із кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 увійшла до складу новоутвореної земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0281, площею 22 га, не перешкоджає витребуванню частини земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 з визначенням координат поворотних точок меж та конфігурації земельної ділянки.
З урахуванням наведених вимог закону і встановлених фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 отримав у власність частину земельної ділянки кадастровий номер 6825584600:07:051:0228 площею 0,6834 га неправомірно і не мав права відчужувати цю частину земельної ділянки ОСОБА_1 , тому ця частина ділянки вибула із земель державної власності поза волею належного розпорядника і позовні вимоги щодо її витребування є обґрунтованими та доведеними.
Враховуючи норми пункту 24 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України про те, що за загальним правилом з дня набрання чинності цим пунктом (27 травня 2021 року) землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, суд дійшов висновку про витребування спірної частини земельної ділянки на користь Михайлюцької сільської ради.
Щодо оцінки критеріїв сумісності заходу втручання у мирне володіння майном ОСОБА_1 , який набув це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном закріплених у статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а також щодо оцінки тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням, суд зазначає таке.
Положеннями статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Відповідно до статті 1 Конвенції Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, наприклад, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Трегубенко проти України» від 02 листопада 2004 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 07 липня 2011 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання у право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи має воно на меті «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання у право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Втручання держави у право на мирне володіння майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм та не суперечити принципам верховенства права.
Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу держави у право на мирне володіння майном, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності. Саме національні органи влади мають здійснювати первісну оцінку наявності проблеми, що становить суспільний інтерес, вирішення якої б вимагало таких заходів. Поняття «суспільний інтерес» має широке значення (рішення ЄСПЛ від 23 листопада 2000 року у справі «Колишній король Греції та інші проти Греції»).
Крім того, ЄСПЛ також визнає, що й саме по собі правильне застосування законодавства, безперечно, становить «суспільний інтерес» (рішення ЄСПЛ від 02 листопада 2004 року у справі «Трегубенко проти України»).
Критерій «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності розглядатиметься як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. «Справедлива рівновага» передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, визначеною для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідного балансу не буде дотримано, якщо особа несе «індивідуальний і надмірний тягар». При цьому з питань оцінки «пропорційності», як і з питань наявності «суспільного», «публічного» інтересу, ЄСПЛ визнає за державою досить широку «сферу розсуду», за винятком випадків, коли такий «розсуд» не ґрунтується на розумних підставах.
Таким чином, Конвенція гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за яких майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.
Рішеннями ЄСПЛ від 24 червня 2003 року у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» та від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» закріплені принципи застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції, зокрема щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.
У пункті 71 рішення від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ зазначив, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити допущену в минулому «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися у нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Ризик будь-якої помилки державного органу має покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а й потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.
З огляду на викладене, принцип «належного урядування» не встановлює абсолютної заборони на витребування з приватної власності майна на користь держави, якщо майно вибуло із власності держави у незаконний спосіб, а передбачає критерії, які необхідно з`ясовувати та враховувати при вирішенні цього питання для того, щоб оцінити правомірність і допустимість втручання держави у право на мирне володіння майном. Дотримання принципу «належного урядування» оцінюється одночасно з додержанням принципу «пропорційності», при тому, що немає точного, вичерпного переліку обставин і фактів, установлення яких беззаперечно свідчитиме про додержання чи порушення «справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини». Цей критерій більшою мірою оціночний і стосується суб`єктивної складової кожної конкретної справи, а тому має бути з`ясований у кожній конкретній справі на підставі безпосередньо встановлених обставин і фактів.
Розглядаючи справи щодо застосування положень статті 388 ЦК України у поєднанні з положеннями статті 1 Першого Протоколу до Конвенції,суди повинні самостійно, з урахуванням усіх встановлених обставин справи дійти висновку про наявність підстав для втручання у мирне володіння майном особи, що набула це майно за відплатним договором, виходячи з принципів мирного володіння майном (див. постанова Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц), а також надати оцінку тягаря, покладеного на цю особу таким втручанням. Такими обставинами можуть бути, зокрема підстави та процедури набуття майна добросовісним набувачем, порівняльна вартість цього майна з майновим станом особи, спрямованість волевиявлення учасників правовідносин та їх фактичні наміри щодо цього майна тощо».
Витребування спірної земельної ділянки з володіння відповідача відповідає критерію законності: воно здійснюється на підставі норми статті 388 ЦК України у зв`язку з порушенням органом виконавчої влади низки вимог ЗК України, які відповідають вимогам доступності, чіткості, передбачуваності.
Суд вважає, що втручання держави у право власності ОСОБА_1 є виправданим та справедливим, оскільки порушення загальновідомого, чітко визначеного законодавством порядку надання земельних ділянок порушує суспільний інтерес на законний обіг землі як національного багатства, переслідує «суспільний», «публічний» інтерес, при цьому дотримується справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та приватними інтересами відповідача.
Тому повернення власнику протиправно відчуженого нерухомого майна переслідує легітимну мету контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів у тому, щоб таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема посиленою правовою охороною держави.
Суспільний інтерес спрямований на витребування частини земельної ділянки з володіння кінцевого набувача на користь сільської ради для задоволення соціальної потреби у відновленні становища, яке існувало до порушення права власності держави (на той час) на цю ділянку, а саме: у збереженні консервації деградованих, малопродуктивних земель, господарське використання яких є екологічно небезпечним та економічно неефективним шляхом заліснення; у недопущенні передання таких земель, як національного багатства, у приватну власність усупереч чинному законодавству; у недопущенні маніпуляцій з цільовим призначенням таких земель шляхом їхнього виділення для ведення особистого селянського господарства.
Зібрані докази вказують на те, що ОСОБА_2 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 у порядку приватизації та відчужив її за договором купівлі-продажу ОСОБА_1 , який об`єднав цю ділянку з іншими земельними ділянками, внаслідок чого була утворена земельна ділянка з кадастровим номером спочатку 6825584600:07:051:0311, а після скасування - 6825584600:07:051:0281.
Виходячи з принципу реєстраційного підтвердження володіння, до ОСОБА_1 спочатку перейшло право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228, включаючи право володіння та розпорядження, а потім це право на новоутворену земельну ділянку спочатку з кадастровим номером 6825584600:07:051:0311, а після скасування - 6825584600:07:051:0281.
Під час розгляду справи №488/5027/14-ц, погоджуючись з висновками судів першої та апеляційної інстанції про витребування за позовом прокурора у фізичної особи земельної ділянки лісогосподарського призначення, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 7 листопада 2018 року зазначила, що заволодіння приватними особами такими ділянками всупереч чинному законодавству, без належного дозволу уповноваженого на те органу може зумовлювати конфлікт між гарантованим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції правом цих осіб мирно володіти майном і правами інших осіб та всього суспільства на безпечне довкілля. В силу об`єктивних, видимих природних властивостей земельної ділянки, фізичні особи відповідачі, проявивши розумну обачність, могли та повинні були знати про те, що ця ділянка належить до земель лісогосподарського призначення (див. близькі за змістом висновки, висловлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі №372/2180/15-ц, від 22 травня 2018 року у справі №469/1203/15-ц і від 30 травня 2018 року у справі №469/1393/16-ц). З огляду на все викладене вище загальний інтерес у контролі за використанням земельної ділянки за цільовим призначенням для гарантування безпечності довкілля та непогіршення екологічної ситуації у цій справі переважає приватний інтерес фізичної особи у збереженні земельної ділянки у власності. Отже, витребування частини земельної ділянки у фізичної особи не порушуватиме принцип пропорційності втручання у його право власності.
За нормами чинного законодавства у приватну власність громадян України не можуть безоплатно передаватися земельні ділянки, що розташовані в межах малопродуктивних деградованих земель, які були вилучені з сільськогосподарського обороту та підлягали консервації шляхом заліснення.
Отже, закон прямо забороняє органам виконавчої влади передавати в приватну власність такі землі з огляду гарантування безпеки довкілля та непогіршення екологічної ситуації.
Зібрані докази вказують на те, що після того, як 21.09.2016 Держгеокадастр своїм наказом передав земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 у приватну власність ОСОБА_2 , він 17.11.2016 відчужив земельну ділянку ОСОБА_1 . У такий же спосіб ОСОБА_1 набув у власність ще ряд земельних ділянок у тому ж масиві, які об`єднав у новоутворену земельну ділянку. Як слідує з матеріалів справи ОСОБА_1 не є мешканцем Шепетівського району, з 24-х земельних ділянок, що підлягають консервації, він придбав 13 земельних ділянок, в тому числі й ту, що є предметом розгляду. Земельні ділянки придбав у громадян, які також не є мешканцями Шепетівського району. Після придбання земельної ділянки ОСОБА_1 її за цільовим призначенням не використовував і таких намірів не мав. Тобто, в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки сумнівної угоди, направленої на неправомірне набуття права власності на малопродуктивні деградовані землі, які були вилучені з сільськогосподарського обороту.
Дії ОСОБА_1 з об`єднання земельних ділянок мають ознаки створення істотних перешкод на випадок пред`явлення віндикаційного позову щодо них. Такий висновок є спроможним з огляду на брак об`єктивних підстав для вчинення цих дій, оскільки відповідач не мав перешкод у користуванні земельною ділянкою до її об`єднання з іншими земельними ділянками. Такі дії останнього не відповідають критерію добросовісності та ставлять під сумнів правомірність набуття ним права власності на земельну ділянку. 
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 січня 2023 року у справі 488/2807/17 зазначила, що для дотримання вимоги пропорційності витребування спірної земельної ділянки легітимній меті застосування такого обмеження права на мирне володіння майном під час нового розгляду справи апеляційний суд має, зокрема звернути увагу на те, чи була або могла бути кінцева набувачка на момент придбання спірної земельної ділянки обізнаною з її фактичним місцезнаходженням, природними властивостями, доступною для ознайомлення документацією тощо.
З наданих прокурором письмових доказів слідує, що частина земельної ділянки є залісненою та непридатною для вирощування сільськогосподарської продукції. Відтак, якщо б ОСОБА_1 проявив розумну обачність, то він би з`ясував ці обставини для себе та відмовився від придбання земельної ділянки.
Відомостей про те, що на вказаній земельній ділянці перебуває майно ОСОБА_1 або він поніс витрати на її покращення, матеріали справи не містять.
Таким чином, встановлені судом обставини та факти, з огляду на зміст «суспільного», «публічного» інтересу у вимогах прокурора, не дають підстав для висновку про порушення принципу «пропорційності».
Відповідач не надав суду об`єктивних доказів відсутності у нього у власності (користуванні) іншого нерухомого майна та/або доказів, що його майновий стан є незадовільним, тому суд вважає, що витребування у нього частини земельної ділянки, яку він в цілому придбав відповідно до умов договору за 36400 гривень, не буде для нього надмірним тягарем, спричиненим втратою грошових коштів та позбавленням засобів для існування.
Крім того, у випадку витребування майна з володіння кінцевого набувача законодавство України надає йому додаткові ефективні засоби юридичного захисту. Особа, в якої витребувано майно, непозбавлена права пред`явити вимогу до особи, у якої вона придбала цю земельну ділянку, про відшкодування збитків на підставі статті 661 ЦК України. Саме у такий спосіб забезпечуватиметься рівний захист усіх суб`єктів права власності із застосуванням передбачених законодавством заходів.
У разі понесення відповідних витрат на підставі приписів частин третьої та четвертої статті 390 ЦК України відповідач має право вимагати від власника майна відшкодування необхідних витрат на утримання, збереження майна, здійснених нею із часу, з якого власникові належить право на повернення майна або передання доходів. Такий висновок відповідає правовій позиції, сформульованій у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 вересня 2025 року в справі №911/906/23.
З огляду на характер спірних правовідносин суд не встановив невідповідності заходу втручання в право власності відповідача критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.
Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Таким законом є Закон України «Про прокуратуру».
З метою, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставою для звернення прокурора до суду.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» закріплено, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу відповідно до положення частини четвертої статті 56 ЦПК України.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду: від 26 травня 2020 року у справі № 912/2385/18 (провадження № 12-194гс19), на яку заявник посилається у касаційній скарзі, та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 911/2169/20 (провадження № 12-20гс21).
У цій справі прокурор зазначив, що підставою для представництва інтересів держави є те, що ОСОБА_2 неправомірно набув право приватної власності на земельну ділянку, яка розташована в межах консервації деградованих та малопродуктивних земель шляхом заліснення та частково накладається на такі землі, яку в подальшому відчужив ОСОБА_1 , чим порушив інтереси держави в особі Михайлюцької сільської ради.
Також прокурор вказав, що листами, зокрема від 30.11.2022 № 54-9334 вих 22, від 27.02.2024 №54-1779 вих24, від 15.11.2024 №54-8980 вих-24 керівник Шепетівської окружної прокуратури повідомив Михайлюцьку сільську раду про встановлення факту незаконності вибуття із комунальної власності спірної земельної ділянки, щодо якої прийнято рішення про консервацію, на користь приватної особи, порушення цим фактом інтересів держави та необхідність вжиття заходів представницького характеру щодо повернення у комунальну власність територіальної громади вказаної земельної ділянки.
Листами від 08.12.2022 №01-20/654, від 07.03.2024 №02-20/260, від 29.11.2024 №02-20/1663 Михайлюцька сільська рада повідомила прокуратуру, що заходи представницького характеру за цим фактом не вживалися, юрист у сільській раді відсутній (посада вакантна) і сільська рада просить окружну прокуратури бути її повноважним представником у здійсненні повноважень по цьому питанню у суді.
Повідомленням від 22.12.2025 №54-9467вих-25 керівник Шепетівської окружної прокуратури повідомив Михайлюцьку сільську раду про те, що є підстави для звернення до суду з позовом про витребування спірної земельної ділянки в комунальну власність.
Отже, з огляду на те, що Михайлюцька сільська рада заходи щодо усунення вказаних порушень земельного законодавства (в тому числі звернення до суду) тривалий час на вживала, що свідчить про здійснення інтересів держави неналежним чином, прокурор у цій справі належним чином обґрунтував наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури у порядку статті 131-1 Конституції України та статті 33 Закону України «Про прокуратуру».
Розподіл судових витрат
Прокурор при зверненні до суду з позовом сплатив 3028 грн. судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №3521 від 19.12.2025.
Вирішуючи питання про судові витрати, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов задоволено, то з відповідача на користь Хмельницької обласної прокуратури необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд -
вирішив:
Позов керівника Шепетівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_2 , про витребування земельної ділянки - задовольнити.
Витребувати у ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у комунальну власність територіальної громади Михайлюцької сільської ради частину земельної ділянки з кадастровим номером 6825584600:07:051:0228 площею 0,6834 га в координатах поворотних точок: 1) Х 5 559 451,302 Y 2 360 985,418 довжина 36,624; 2) Х 5 559 444,876 Y 2 361 021,474 довжина 134,669; 3) Х 5 559 565,936 Y 2 361 080,468 довжина 71,505; 4) Х 5 559 627,287 Y 2 361 117,196 довжина 214,525; 5) Х 5 559 418,450 Y 2 361 068,123 довжина 88,027; 6) Х 5 559 438,586 Y 2 360 982,430 довжина 13,063; 1) Х 5 559 451,302 Y 2 360 985,418 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована поза межами населених пунктів Михайлюцької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Хмельницької обласної прокуратури (код ЄДРПОУ 02911102, р/р UA188201720343120002000002814, МФО 820172, Держказначейська служба України, м. Київ) судовий збір в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Шепетівська окружна прокуратура - адреса місцезнаходження: вул. Сергія Оврашка, 43, м. Шепетівка Хмельницької області, код ЄДРПОУ 02911102.
Позивач - Михайлюцька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, місцезнаходження: вул. Мазунова, 44 а, в с. Михайлючка Шепетівського району Хмельницької області, код ЄДРПОУ 04402505.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Третя особа - Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України», місцезнаходження: вул. Шота Руставелі, буд. 9 а, м. Київ, код ЄДРПОУ 44768034.
Третя особа - Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, місцезнаходження: вул. Інститутська, 4/1, м. Хмельницький, код ЄДРПОУ 39767479.
Третя особа - ОСОБА_2 , проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Повне заочне рішення складено 14 травня 2026 року.

Суддя:    Світлана КОЗАЧУК