12.06.2026 
ЄУН 337/2093/26
Провадження №2/337/1841/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі: 
головуючого судді Сидорової М.В.,
за участі секретаря Коваленко В,С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про захист порушених прав на житло,
ВСТАНОВИВ:
01.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшов вказаний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Мухіна Л.С., який позивач мотивує тим, що він є наймачем квартири АДРЕСА_1 , яку йому було надано ще в 1974 році. В 1998 році між ним та МКП ВРЕЖО № 6 ЖРЕД-22 було укладено Типовий договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду від 11.12.1998, а саме квартири АДРЕСА_1 . Наразі разом з ним в квартирі проживають та зареєстровані члени його сім`ї: дружина ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , син ОСОБА_3 (неповнолітній, ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та онука ОСОБА_8 (неповнолітня, ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Квартира АДРЕСА_1 є комунальною власністю, відноситься до державного житлового фонду. 
Ні ним, ні іншими членами його сім`ї житлові чеки на приватизацію житла не використовувались. Наприкінці 2025 року його сім`я вирішила скористатися правом на безоплатне отримання житла у власність, передбаченим законом «Про приватизацію державного житлового фонду», у зв`язку з чим звернулись до районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району для оформлення приватизації з відповідною заявою. До заяви було додано повний пакет документів на всіх членів сім`ї, крім копії ордеру на жилу площу.
У зв`язку з відсутністю ордеру, листом районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району № Т-1229-Х-1 від 02.01.2026, йому роз`яснено, що за відсутності ордеру йому слід звертатися до суду.
Просить зобов`язати відповідача прийняти рішення щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордера про надання жилої площі за умови надання всіх інших необхідних документів.
Ухвалою суду від 03.04.2026 вказану позовну заяву прийнято до судового розгляду, відкрито у справі загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання. 
10.04.2026 до суду через систему «Електронний суд» від представника відповідача районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району – Дитяткової А.Г. надійшла заява з письмовими поясненнями. в яких вона зазначила, що при зверненні ОСОБА_1 до районної адміністрації з питання приватизації квартири АДРЕСА_1 , було роз`яснено, що особа, яка бажає приватизувати квартиру, що належить до державного житлового фонду, повинна надати органу приватизації певний пакет документів з копією ордеру про надання жилої площі. Згідно із вимогами п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 (далі - Положення), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається до органу приватизації з відповідною заявою, до якої додається, в тому числі, копія ордеру на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку. Вищевказане Положення зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за № 109/17404, після чого його норми стали обов`язковими для виконання всіма юридичними і фізичними особами. Вважає, що відмова у приватизації квартири АДРЕСА_1 була здійснена не з вини районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, а згідно із нормами чинного законодавства України. Просить розглядати справу без участі представника відповідача та винести рішення на розсуд суду на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Ухвалою суду 26.05.2026 підготовче провадженні по справі було закрито, справа призначення до судового розгляду по суті.
Позивач та його представник в судове засідання не прибули, від представника позивачів – адвоката Мухіної Л.С. надійшла заява про проведення судового засідання за їх відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.
Представник відповідача в підготовче засідання не прибула, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. В наданих суду письмових поясненнях просить проводити розгляд справи без участі представника відповідача, рішення у справі прийняти на розсуд суду на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 в підготовче засідання не прибули, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
Суд вважає можливим провести судове засідання у відсутність сторін.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.
Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність чи взяти в оренду.
Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Відповідно до ст.345 ЦК України фізична особа може набути право власності на житло у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому Законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» №2482-XII від 19.06.1992 (який є чинний на час розгляду справи судом) приватизація - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.
Згідно з ч.1,2 ст.2 вказаного Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.
Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС.
Приватизація здійснюється, зокрема, шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю (ст.3 Закону).
Відповідно до ч.1,4,5 ст.5 Закону якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій абзацом другим статті 3 цього Закону, зазначені квартири (будинки) передаються наймачеві та членам його сім`ї безоплатно.
До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.
Право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз.
Згідно з ч.1,3 ст.8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.
Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.
Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ч.10 ст.8 Закону).
Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч.11 ст.8 Закону).
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009р. №396 затверджено Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, відповідно до якого громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію (п.17); громадянином до органу приватизації подаються: - оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; - копію документа, що посвідчує особу; - технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; - довідка про склад сім`ї та займані приміщення; - копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); - документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; - копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; - заява - згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі (п.18).
Крім того, відповідно до ст.58 ЖК України, яка є чинною на момент розгляду справи судом (пп.1 п.2 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про основні засади житлової політики» №4751-IX від 13.01.2026) ордер, який видається громадянину на вільне жиле приміщення виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів на підставі відповідного рішення, є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.
Відповідно до п.41 Положення про порядок надання жилої площі в УРСР, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №562 від 20.12.1974р., та п.72 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР №470 від 11.12.1984р., при вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації.
Суд встановив, що відповідно до витягів з реєстру Запорізької територіальної громади в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 з 08.01.1988; ОСОБА_2 з 24.12.1998; ОСОБА_10 з 19.05.2009; ОСОБА_3 з 03.02.2023; ОСОБА_4 з 28.04.2006; ОСОБА_5 з 21.06.2012; ОСОБА_8 з 07.11.2019.
Вказана квартира первісно була надана у 1974 році в користування ОСОБА_1 та у подальшому - 11.12.1998 між МКП ВРЕЖО № 6 ЖРЕД-22 та позивачем ОСОБА_1 був укладений договір найму житла в будинках державного і комунального житлового фонду, копія якого міститься в матеріалах справи. 
На звернення позивача ОСОБА_1 , Департамент з управління ЖКГ ЗМР надано відповідь за №Т-2959 від 29.12.2025, в якій повідомляється, що в Департаменті зберігаються корінці ордерів на заселення лише з 1984 року. Тим самим вказали на відсутність ордеру на вищевказану квартиру. 
Листом №Т-1229-Х-1 від 02.01.2026 районна адміністрація ЗМР по Хортицькому району повідомило позивачу ОСОБА_1 , що за відсутності копії ордера про надання жилої площі приватизація житла є неможливою.
Відповідно до довідок АТ «Ощадбанк» від 01.12.2025, які видані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ними не використовувалися житлові чеки на приватизацію житла за адресою проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11.01.1995 року, п.63).
Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні ст.8 Конвенції.
Аналіз вищевикладених норм права свідчить про те, що встановлене законом право громадянина на житло, у тому числі і на приватизацію житла, гарантується державою і підлягає захисту у разі його порушення.
В цій справі судом достовірно встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була первісно надана в постійне користування позивачу ОСОБА_1 на підставі відповідного ордеру.
Наймач та члени її родини вселилися до вказаного житла і з моменту вселення відповідно до договору найму житла постійно користуються цим житлом, зареєстровані в зазначеній квартирі. 
Уклавши з ОСОБА_1 договір найму житла, уповноважений орган, як власник комунального житла, підтвердив факт того, що користування вказаною квартирою здійснюється правомірно на підставі договору найму, укладеного, в свою чергу, на підставі виданого ордеру.
При цьому, як вже зазначалось вище, ордер як єдина підстава для вселення в жиле приміщення є документом з обмеженим строком дії, він не підлягає зберіганню у наймача, а здається останнім при вселенні у житлово-експлуатаційну організацію.
Разом з тим, судом встановлено, що виданий ордер на право користування вказаним житлом на теперішній час не зберігся, його оригіналу або копій у позивача немає. 
Отже, позивач з об`єктивних причин не може надати ордер при зверненні із заявою про приватизацію житла.
Також суд виходить з того, що орган приватизації може відмовити в здійсненні приватизації житла тільки у випадках, передбачених ч.2 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Визначений законом перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Відсутність копії ордеру, на що посилається в цій справі відповідач, відповідно до вказаного Закону не є підставою для відмови в приватизації житла.
Крім того, судом встановлено, що позивач на момент звернення з заявою про приватизацію житла зареєстрований в квартирі, інформація про використання ним права на безоплатну приватизацію житла відсутня.
Таким чином, виходячи з того, що позивач правомірно користується зазначеною квартирою на умовах найму і має право на приватизацію вищевказаної квартири, відсутність копії ордеру не може бути підставою для відмови в приватизації житла, суд приходить до висновку про неправомірність дій відповідача щодо відмови позивачам в приватизації вказаного житла у зв`язку з ненаданням ордеру. Діючи таким чином, відповідач порушив право позивача на житло, яке підлягає судовому захисту.
На підставі вищевикладеного, цей позов слід задовольнити.
Керуючись ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,259,263-265 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Хортицькому району прийняти від ОСОБА_1 документи та прийняти рішення щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордера про надання жилої площі у відповідності до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         М.В.Сидорова