ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1097/26 Справа № 215/782/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Данилевський М. А. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 травня 2026 року м.Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2026 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу, місце роботи не повідомив, проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно постанови 16 січня 2026 року приблизно об 11 годині 07 хвилин за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, по вулиці Володимира Черкасова, буд.17, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Megane Scenik, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Під час огляду, зі згоди водія ОСОБА_1 , останній пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці, в установленому законом порядку за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6820 Drager ARND-0216 (тест 1455 від 16.01.2026, показання – 0,67% проміле). Правопорушення було зафіксовано на службовий портативний нагрудний відеорєстратор підвищеної міцності Video Badge VB-400 475343, 475194, факт руху зафіксовано на автомобільний відеореєстратор ASPIRING.Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.9(а) Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 665,60 гривень.
Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню. Зазначає, що для наявності складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП необхідним є встановлення факту керування транспортним засобом та перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Вказує, що не керував транспортним засобом за зачених у протоколі обставин, а на відеозаписі, долученому до матеріалів справи, відсутній факт його керування транспортним засобом, зокрема рух автомобіля проїзною частиною, а зафіксовано лише проведення огляду біля припаркованого автомобіля. Вважає, що роздруківка алкотесту не може бути визнана допустимим доказом, оскільки огляд проведено з порушенням встановленої процедури. Зазначає, що за відсутності належних та допустимих доказів суд першої інстанції не мав підстав для висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просить скасувати оскаржувану постанову судді та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
Сторони про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів , зміцнення законності.
У відповідності зі ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таких вимог суддя районного суду, розглядаючи дану справу, не дотримався повною мірою, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які могли істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так апелянт вказує, що не керував транспортним засобом та у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження цього факту.
За змістом правових норм, передбачених п.п. 2.9а Правил дорожнього руху України, ч. 1 ст. 130 КУпАП, до адміністративної відповідальності, зокрема, може бути притягнута особа яка керує транспортним засобом та відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортними засобами особами в стані сп`яніння, а так само якщо особа відмовилась на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тобто факт керування транспортним засобом є безумовною та обов`язковою часиною складу зазначеного правопорушення.
Апелянт посилається на те, що він не керував транспортним засобом, а матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження такого факту.
Під час апеляційного розгляду встановлено, що матеріали справи не містять беззаперечної фіксації факту руху транспортного засобу Renault Megane Scenik, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 16 січня 2026 року об 11 годині 07 хвилин за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, по вулиці Володимира Черкасова, буд. 17.
Із відеозапису з нагрудної бодікамери вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній надає згоду. У подальшому у службовому автомобілі поліції ОСОБА_1 проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6820 Drager ARND-0216, після чого працівники поліції оголошують результат 0,67 проміле та повідомляють, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Водночас після оголошення результату огляду працівники поліції не з`ясували, чи згоден ОСОБА_1 із результатом огляду, проведеного за допомогою спеціального технічного засобу, та не запропонували йому у разі незгоди пройти огляд у закладі охорони здоров`я.
Натомість із відеозапису вбачається, що після оголошення результату працівники поліції фактично перейшли до оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. При цьому об 11:18 працівники поліції повідомляють ОСОБА_1 про необхідність поставити підписи у відповідних місцях, однак пояснюють, що він ставить підпис не про згоду з результатом, а лише про факт проходження огляду.
Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 зазначив, що з ним «не згоден».
Відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським із використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди особи з проведенням огляду на місці або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд, проведений із порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Таким чином, належне проведення огляду передбачає не лише формальне використання спеціального технічного засобу та оголошення його результату, а й з`ясування ставлення особи до такого результату. У разі незгоди особи з результатом огляду працівники поліції зобов`язані забезпечити проведення огляду в закладі охорони здоров`я у встановленому законом порядку.
За наведених обставин апеляційний суд приходить до висновку, що сам по собі результат огляду на місці за допомогою газоаналізатора ALCOTEST 6820 Drager ARND-0216 не може бути визнаний належним і достатнім доказом перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, оскільки після його отримання працівники поліції не з`ясували згоду чи незгоду особи з результатом та не запропонували у разі незгоди пройти огляд у медичному закладі.
Такий порядок дій працівників поліції свідчить про формальний підхід до оформлення матеріалів справи, оскільки фактично було зафіксовано лише проходження огляду на місці та результат спеціального технічного засобу, однак не забезпечено дотримання процедури, яка є обов`язковою для визнання такого огляду належним.
На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, не перевірив, чи було дотримано процедуру проведення огляду, та без достатніх підстав поклав результат огляду на місці в основу висновку про винуватість ОСОБА_1 .
Крім того, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Megane Scenik у зазначені в протоколі час та місці.
Відсутність у справі належних доказів факту керування транспортним засобом особою, яка, за твердженням працівників поліції, перебувала у стані алкогольного сп`яніння, виключає можливість притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки не підтверджено обов`язкову ознаку об`єктивної сторони цього правопорушення.
Апеляційний суд також враховує, що відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи, оскільки це означало б перебрання на себе функцій сторони обвинувачення та не відповідало б принципу змагальності.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Європейський суд із прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти та процедурні гарантії, встановлені Конвенцією (про захист прав та основоположних свобод людини) для кримінальних проваджень, на провадження у справах про адміністративні правопорушення, вважаючи їх кримінальними провадженнями по суті і за змістом.
Згідно ч.2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення.
З наявних матеріалів справи не вбачається достатніх, належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Renault Megane Scenik у зазначений у протоколі час та місці. 
Матеріалами справи не спростовано доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом у зазначених у протоколі обставинах. Також матеріали справи не підтверджують належного дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння після отримання результату за допомогою спеціального технічного засобу.
Сукупність викладених вище обставин вказує на те, що висновки суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються наявними у справі і наданими суду доказами.
За таких обставин доводи апеляційної скарги про недоведеність факту керування транспортним засобом та неналежне проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння є обґрунтованими.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
У зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про відсутність складу та події правопорушення в діях притягнутого до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Отже, подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню із закриттям провадження по справі на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 лютого 2026 року, у справі про адміністративні правопорушення передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1  скасувати.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя