справа № 619/1699/25
провадження № 1-кп/619/140/26

ВИРОК
іменем України
17 червня 2026 року        м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дергачі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №12025221230000120 від 03.02.2025, відносно обвинуваченого:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоград-Волинський, Житомирської область, неодруженого, громадянина України, із середньою освітою, на момент вчинения кримінального правопорушення перебував на посаді співробітника військової частини НОМЕР_1 , рядового, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,-

в с т а н о в и в:

03.04.2024 о 11:33 годині ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини № НОМЕР_1 Збройних Сил України, проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді рядового, командира танку, у порушення вимог ст. 19 Конституції України, вимог ст.ст. 9, 11, 16, 17 та 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV (зі змінами), ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій з метою уникнути притягнення до адміністративної та дисциплінарної відповідальності, перебуваючи у зоні обслуговування «ЛОПАНЬ-40» інспекторів СРПІ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є представниками влади та службовими особами, уповноваженимискладати протоколи про адміністративні правопорушення, керував легковим автомобілем марки «Mercedes», державний номерний знак НОМЕР_2 у нестандартній манері, з`їжджав з проїзної частини, виконував маневри із зрізанням кутів дорожнього полотна тощо, та був зупинений працівниками патрульної поліції задля встановлення ймовірної причетності водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення.
У ході перевірки документів, що посвідчують особу та її право на керування відповідним транспортним засобом, встановлено, що водій ОСОБА_4 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, зокрема, запахом алкоголю з порожнини рота, невпевненою ходою, незв`язним мовленням, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КпАП України.
Працівниками поліції було встановлено, що ОСОБА_4 вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП Дергачівським районним судом, останнього позбавлено права керувати транспортним засобом на строк 1 (один) рік, від 03.04.2024. Після чого щодо ОСОБА_4 було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальнсоті за ч. 4 ст. 126 КупАП.
У подальшому ОСОБА_4 запропоновано пройти медичний огляд на стан чи іншого сп`яніння або щодо вживання алкогольного, наркотичного лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на що водій ОСОБА_4 погодився.
Однак, у подальшому, 03 лютого 2025 об 11:33 годині ОСОБА_4 , під час проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, маючи на меті надания неправомірної вигоди службовим особам: інспекторам СРПП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою впливу па прийняття рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, зокрема, уникнення від адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, будучи достовірно обізнаним про те, що вказані вище службові особи являються співробітниками правоохоронного органу, неодноразово вербально висловив пропозицію надати неправомірну вигоду у розмірі 4000 (чотирьох тисяч) гривень, та фактично надав неправомірну вигоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень в упакування від драгеру, за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та підтвердив фактичні обставини справи.
Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиція надання неправомірної вигоди службовій особі.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.
Так, відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення у ставні алкогольного сп`яніння.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує повне визнання ним своєї вини; ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який, згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином; дані про особу винного, який раніше не судимий; не перебуває на обліку у лікаря нарколога, не одружений, є учасником бойових дій, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, на утриманні малолітніх дітей не має, раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується позитивно, інвалідом не являється. 
Також судом взято до уваги службову характеристику на ОСОБА_4 , дані медичної характеристики останнього.
У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, неодноразово висловлював жаль з цього приводу, критично оцінив свої дії, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.
Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.
Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, що витікає з положень ч. 2 ст. 50 КК України.
Враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу у межах санкції статті.
Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.
На підставі ст. 174 ч. 4 КПК України, підлягає вирішенню питання про скасування арештів, накладених ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07.02.2025.
Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 348, 349, 368, 368-371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Скасувати арешт майна, накладених ухвалою слідчого судді Дергачівського районного суду Харківської області від 07.02.2025.
Речові докази: шість грошових купюр номіналом по 500 гривень кожна: 1 серії ВЕ № 7149366; 2. серії ЄЛ № 2503648; 3. серії ВЄ № 6426326; 4. серії ЄД № 1001515; 5. серії ЕИ № 6024010; серії ЗЛ №298685 – повернути власнику.
Речові докази: матеріальний носій інформації DVD-диск, на якому зафіксована подія пропозицій та надання ОСОБА_4 неправомірної вигоди інспекторам СРПП ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області – зберігати у матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1