Справа № 487/5443/25
Провадження № 2/474/42/26

РІШЕННЯ
Іменем України

25.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
встановив:

01.09.2025р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 870093393 від 22.09.2023р. у розмірі 60 381 грн. 72 коп.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22.09.2023р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" (далі - ТОВ "МШФД") та відповідачкою було укладено кредитний договір № 870093393 на суму 12 600 грн., у формі електронного документа, підписаний електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора SKME-4384. Зокрема, відповідачка, за допомогою мережі Інтернет, перейшла на офіційний сайт Товариства - www.moneyveo.ua, зареєструвалася на ньому створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою ІТС товариства заповнила та подала заявку на отримання грошових коштів у кредит, вказавши в ній свої персональні дані, ознайомилася та підтвердила згоду з Офертою, індивідуальною частиною договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору, отримала на номер телефону вказаний у заявці персональний одноразовий ідентифікатор та надала згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) первісного кредитора щодо укладення кредитного договору (підписала кредитний договір одноразовим ідентифікатором). 
ТОВ "МШФД" виконала свої зобов`язання за кредитним договором та через банк провайдер перерахувало 22.09.2023р. грошові кошти в сумі 12 600 грн. 00 коп. на банківську карту № НОМЕР_1 , яка була вказана відповідачкою у заявці при укладенні кредитного договору.
28.11.2018р. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс", уклали договір факторингу № 28/1118-01, до якого у подальшому укладалися додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу, на виконання якого його сторони підписали 28.11.2023р. Реєстр прав вимог № 260 та Акт звірки взаємних розрахунків, протокол узгодження предмету факторингової операції.
19.12.2024р. між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" укладено Договір факторингу № 19/1224-01 відповідно до якого та Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 19.12.2024р., платіжної інструкції про сплату фінансування, до ТОВ "Онлайн Фінанс" перейшло право вимоги до відповідачки.
04.06.2025р. ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач уклали Договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого та реєстру боржників б/н від 04.06.2025р. позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором на суму 60 381 грн. 72 коп.
Перехід від клієнта до фактора прав вимог за кредитними договорами підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру боржників та платіжною інструкцією про проведення фінансування.
За таких обставин позивач просив стягнути із відповідачки заборгованість за кредитним договором № 870093393 у заявленому розмірі.
07.08.2025р. вказана позовна заява прийнята до розгляду суддею Заводського районного суду міста Миколаєва - Сухаревича З.М. та по ній відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Справа призначена до судового розгляду на 25.09.2025р., яке в подальшому було відкладено на 09.10.2025р. в зв`язку з перебуванням судді у відпустці.
07.10.2025р. від представниці відповідача Зачепіло З.Я. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому вона просила відмовити у задоволенні позову, та вказаної ж дати подала клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката до 3 000 грн.
У відзиві як на підставу своїх заперечень проти позову послалася на те, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами позовних вимог, а надані ним докази є недостатніми та не дають підстав дійти висновку про наявність обставин справи які входять до предмету доказування, тому позов необґрунтований. Зокрема:
- відсутні докази сплати ТОВ "Таліон плюч" на користь ТОВ "МШФД" нараховану суму заборгованості за договором факторингу, як того вимагає закон;
- відсутні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, та позивачем не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договором факторингу;
- відсутні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача;
- кредитний договір, договори факторингу, реєстр боржників, розрахунок заборгованості - не належні докази, бо доводять перехід прав від первісного кредитора до позивача, однак жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів; 
- реєстри прав вимоги не є документами які підтверджують факт передачі кредитних коштів і не можуть бути доказами доводів позивача про існування кредитних зобов`язань перед позивачем;
- правовідносини за кредитним договором з ТОВ "МШФД" та відповідачем виникли 22.09.2023р., значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між вказаним товариством і ТОВ "Таліон Плюс", в якому предмет договору не індивідуалізовано, а тому у ТОВ "МШФД" було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором;
- право майбутньої вимоги на момент укладення договору ТОВ "МШФД" та ТОВ "Таліон Плюс" мало бути би визначене, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "МШФД" до відповідача на момент укладення договору факторингу 28.11.2018р. не було, а тому і ТОВ "Таліон плюс" не могло відступити ТОВ "Онлайн Фінанси", а ті - ТОВ "Юніт капітал" право вимоги за кредитним договором до відповідача;
- в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів відповідачеві;
- розрахунок боргу не містить жодного підтвердження реальності господарської операції, по ньому не можна визначити коли заборгованість була переведена у прострочену, який порядок нарахування відсотків та в якому розмірі вони нараховані, коли вони нараховані; 
- належним доказом наявності заборгованості та її розміру є первинні бухгалтерські документи відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а розрахунок боргу у справі не є таким документи, а є одностороннім арифметичним розрахунком, який залежить від волевиявлення однієї зі сторін;
- сума боргу по відсоткам у розмірі 47 781 грн 72 коп. нарахована з порушенням вимог закону, бо нарахування таких можливе лише в межах строку кредитування. У договір визначено строк кредитування 30 днів та річну базову процентну ставку 766,50% річних. У договорі зазначено суму відсотків 7 938 грн. Пролонгацій не було. Тому сума 47 781 грн. 72 коп. не доведена.
Також вказувала, що витрати на правову допомогу у сумі 7 000 грн. неспівмірні зі складністю справи, ціною позову, наданими адвокатом послугами, не відповідають критерію розумності та їх стягнення становитиме надмірний тягар для відповідача.
09.10.2025р. вказану цивільну справу Ухвалою судді Заводського районного суду міста Миколаєва - Сухаревича З.М. передано за підсудністю до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області.
14.10.2025р. представницею позивача Хлопковою М.С. до Заводського районного суду міста Миколаєва Додаткові пояснення у справі, в яких вона просила задовольнити позов повністю. В них вказала наступне:
- обставини перерахування коштів за кредитним договором підтверджуються платіжним дорученням ТОВ "МШФД" від 22.09.2023р. про перерахування 12 600 грн. на картковий рахунок відповідача та довідкою АТ КБ "ПриватБанк" з випискою по рахунку наданими на ухвалу суду про витребування доказів;
- ТОВ "МШФД" не є банківською фінансовою установою та не надає фінансових платіжних послуг, а тому не має повноважень щодо надання документів які посвідчують переказ коштів. Товариство лише ініціює платіжні операції шляхом подання відповідної платіжної інструкції;
- відповідачка на підтвердження своїх заперечень проти позову не надала належних та допустимих доказів, що їх підтверджують;
- строк чинності договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. - 28.11.2019р., який неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод, останнього разу до 31.12.2024р.;
- договори факторингу з додатками, в т.ч. реєстри боржників, є належними та допустимими доказами набуття позивачем права вимоги до відповідачки;
- проценти нараховані відповідно до умов договору, і позивач має право на стягнення процентів нарахованих як у межах строку кредитування згідно зі ст. 1048 ЦК України, так і після його спливу, відповідно до ст. 625 ЦК України;
- розрахунки заборгованості надані попереднім кредитором та позивачем, у сукупності з платіжними дорученнями про перерахування коштів є доказами факту заборгованості;
- щодо витрат на професійну правничу допомогу, то позивач обґрунтував понесення цих витрат у заявленому розмірі, про що надав відповідні докази.
Ухвалою судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Медведєвої Н.А. від 12.11.2025р. дану цивільну справу передано за підсудністю до Врадіївського районного суду Миколаївської області.
Ухвалою судді Врадіївського районного суду Миколаївської області від 12.12.2025р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Судовий розгляд призначено на 24.02.2026р., який в подальшому відкладався на 20.04.2026р. та 25.05.2026р.
Представниця позивача Хлопкова М. в судові засідання 24.02.2026р. та 25.05.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у позовній заяві, у випадку неявки відповідача в судове засідання, просила розглядати позовну заяву за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала. 
Відповідачка та її представниця Зачепіло З.Я. в судові засідання 24.02.2026р. та 25.05.2026р. не з`явилися, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлені про час та місце судового розгляду шляхом направлення рекомендованим поштовим відправленням судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача та шляхом направлення судових повісток про виклик у судові засідання з прикріпленими до них файлами одержувачу Зачепіло З.Я. в її електронний кабінет, а також через розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України про виклик відповідачки до суду. Про причини неявки відповідачка та її представниця суд не повідомили, а також не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності чи відкладення розгляду справи. 
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами. 
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне. 
28.11.2018р. між ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) та ТОВ "МШФД" (клієнт) було укладено договір факторингу № 28/1118-01 згідно умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників у повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги. При цьому, у договорі факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. визначено терміни, зокрема: боржник - фізична особа з якою укладено кредитний договір, право вимоги до якого уступаються за договором факторингу; кредитний договір - кредитний договір укладений між клієнтом та боржником, права вимоги за яким відступаються; право вимоги - всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги які виникнуть у майбутньому; борг - означає суму грошових коштів які підлягають оплаті клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів, інших сум що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили; реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором, та форма якого наведена у додатку № 1.
Строк дії цього договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. сторони визначили як такий, що закінчується 28.11.2019р. (п. 8.2 договору факторингу).
28.11.2019р. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою сторони дійшли згоди викласти п. 8.2 Договору факторингу у новій редакції, а саме строк дії договору продовжено до 31.12.2020р. При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020р. між ТОВ "Таліон Плюс" (фактор) та ТОВ "МШФД" (клієнт) було укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р., згідно умов якої сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, що наведена у даній додатковій угоді. За текстом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. викладеного у новій редакцій у даній додатковій угоді № 26 - клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. Право майбутньої вимоги передається з моменту виникнення такого права вимоги до боржника та додаткового оформлення не потребує. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу прав вимоги до боржників у повному обсязі за відповідним Реєстром прав вимоги.
При цьому, у договорі факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. викладеного у новій редакцій у даній додатковій угоді № 26 визначено терміни, зокрема: боржник - фізична особа з якою укладений кредитний договір, право вимоги до якого уступаються за договором факторингу; кредитний договір - кредитний договір укладений між клієнтом та боржником, права вимоги за яким відступаються; право вимоги - права грошових вимог клієнта до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги які виникнуть у майбутньому; борг - означає суму грошових коштів які підлягають оплаті клієнту боржником за умовами кредитних договорів строк оплати яких настав на момент переходу прав вимоги до фактора (наявна вимога), а також строк оплати яких настане у майбутньому (майбутня вимога); реєстр прав вимоги - означає перелік прав вимог до боржників, що відступається за цим договором, та форма якого наведена у додатку № 1.
У додатковій угоді № 26 від 31.12.2020р., в якій текст договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. викладено у новій редакції, визначено строк його дії - до 31.12.2021р. (п.8.2).
31.12.2021р. між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладено додаткову угоду № 27 у якій сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. - до 31.12.2022р.
Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. продовжено до 31.12.2023р., про що сторонами договору факторингу 31.12.2022р. підписано додаткову угоду №31.
31.12.2023р. сторони договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. уклали додаткову угоду № 32, яка продовжила строк дії цього договору до 31.12.2024р.
22.09.2023р. відповідачка ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 звернулася з заявкою на ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" на отримання коштів у кредит, в якій зазначила бажану суму кредиту - 12 600 грн. та строк кредиту - 30 днів, а також номер карти НОМЕР_1 .
Вказаної ж дати ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 4384 підписала Паспорт споживчого кредиту продукту "Смарт" до Договору № 870093393 від 22.09.2023р.
22.09.2023р. між ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 та ТОВ "МШФД" було укладено договір кредитної лінії № 870093393 (далі - договір № 870093393), згідно п.п. 2-2.6 розділу 2 якого, сторони погодили, що кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі кредитного ліміту 12 600 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти за користування кредитом відповідно до умов зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ "МШФД". Кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 12 600 грн. 22.09.2023р. Другий та решта траншів надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених договором. Загальна сума кредиту за договором складається із сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору. 
У п. 3.1 розд. 3 договору № 870093393 сторони погодили, що позичальнику надається дисконтний період кредитування протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання першого траншу. 
Згідно п. 3.2 договору № 870093393 сторони погодили, що встановлений в п. 3.1 договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умов, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах цього пункту не обмежена. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти у розмірі 3 099 грн. 60 коп.
Порядок укладення договору та створення електронного підпису сторонами визначений у розділі 4 договору № 870093393, зокрема, що з метою укладення договору позичальник, ознайомившись з правилами, заповнив заявку, вказавши всі дані, визначені у заявці як обов`язкові. За результатами заявки позичальник вказує реквізити платіжної картки, яка випущена для управління відкритого на його ім`я рахунком, на який він бажає отримати кредит. На підставі даних, зазначених у первинній заявці, ІКС кредитодавця здійснила ідентифікацію позичальника та формувала його особистий кабінет. ІКС кредитодавця шляхом постановки всієї необхідної інформації згенеровано Оферту, що містила істотні умови. Позичальник перейшов з використанням комунікаційного ресурсу кредитодавця до ознайомлення з Офертою в особистому кабінеті. Одночасно ІКС кредитодавця згенеровано одноразовий ідентифікатор для ознайомлення позичальника з паспортом кредиту та для акцептування умов Договору, які направлено позичальнику в смс повідомленні/ електронним листом/ в особистий кабінет. Позичальник ознайомився з усіма істотними умовами Оферти та надав згоду (акцепт) шляхом направлення повідомлення кредитодавцю підписане у порядку визначеному абз. 2 ст. 12 Закону "Про електронну комерцію". Після виконання всіх дій визначених у п. 4.10 договору кредитодавець ініціює надання кредиту способом вказаним позичальником у договорі.
У розділі 5 договору № 870093393 визначено, що кожний окремий транш за договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів на рахунок позичальника - платіжну картку № НОМЕР_1 .
Пунктом 7.1 визначено, що рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 22.10.2023р., а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником. 
Відповідно до п. 7.2 договору № 870093393 - в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 
- закінчення строку дії договору п.11.1 договору; 
- дострокового припинення дії договору, в порядку визначеному п. 9.1.1.3 або 9.1.1.7 договору.
Кінцева дата повернення кредиту - 22.10.2028р. (п. 7.3 договору № 870093393).
Проценти сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду позичальник сплачує проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду, а у разі його продовження позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду. Після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати проценти щоденно (п. 7.4.1-7.4.2 договору № 870093393).
Згідно умов договору № 870093393 (п.п. 8.3-8.4, 8.8), протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначаються наступним чином:
- за період від дати видачі кредиту до 22.10.2023р. проценти нараховуються за процентною ставкою 299,30% річних, що на день укладення договору становить 0,82% від суми кредиту за кожний день користування ним (проценти протягом дисконтного періоду);
- у разі якщо позичальник вчинить описані в п.3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разі,за період з наступного дня після 22.10.2023р. проценти нараховуються за ставкою 766,50% річних, що на день укладення договору становить 2,10% в день від суми кредиту за кожний день користування ним;
- після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховують за процентною ставкою 1087,700% річних, що на день укладення договору становить 2,980% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним. 
Згідно з п. 8.6 договору № 870093393 проценти у розмірі визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу та до дня закінчення строку дії договору.
Для суми кредиту за першим траншем за перші 30 днів дисконтного періоду орієнтовна загальна вартість кредиту складе 15 699 грн. 60 коп. та буде включати в себе загальні витрати за кредитом у вигляді процентів у розмірі 3 099 грн. 60 коп. та суму кредиту 12 600 грн. 00 коп. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1352,57% річних, при цьому загальна вартість першого траншу за кредитом у процентному вираженні за строк дисконтного періоду складає 124,60% від суми першого траншу (п. 8.8 договору № 870093393).
Кредитодавець має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у разі прострочення сплати нарахованих процентів позичальником (п. 9.1.1.2 договору № 870093393).
У разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на 1 місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту направлення відповідного повідомлення, в т.ч. на електронну пошту позичальника (п. 9.1.1.7 договору № 870093393).
Право кредитодавця без згоди позичальника відступити право грошової вимоги за договором будь якій фінансовій установі передбачено у п. 9.1.1.5 договору № 870093393)
Договір діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання (п. 11.1 договору № 870093393).
Договір № 870093393 підписаний позичальницею ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором SKME-4384 (відправлено 22.09.2023р. 13:49:32 та введено вказаної дати 13:50:00).
26.12.2024р. сформована довідка щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ "МШФД", у якій зазначено тип, сума та процентна ставка кредиту, анкетні дані позичальника, його електронна адреса та номер телефону, а також інформація про подання заявки на кредит - 22.09.2023р. о 13:48год. та що акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) SKME-4384, який було направлено позичальнику на номер телефону НОМЕР_3 , введено ним 22.09.2023р. о 13:50:02. В ній же міститься інформація про перерахування коштів - 22.09.2023р. о 13:50:08.
Згідно платіжного доручення від 22.09.2023р. платника ТОВ "МШФД", отримувачем коштів значиться ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , кредитний рахунок № НОМЕР_1 , сума кредиту 12 600 грн. 00 коп., призначення платежу - переказ коштів згідно договору № 870093393 від 22.09.2023р. Безкотівкове зарахування Мoneyveo SFD Visa Transfer.
Факт перерахування коштів позичальниці ОСОБА_1 згідно договору № 870093393 підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 21.09.2025р. та випискою про рух коштів по рахунку за період з 22.09.2023р. до 27.09.2023р. (а.с. 147-149), згідно якої ОСОБА_1 у банку емітовано картку № НОМЕР_1 , на яку 22.09.2023р. зараховано кошти у сумі 12 600 грн., призначення платежу виплата займу Мoneyveo. Фінансовий номер телефону НОМЕР_4 . 
За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 870093393 виготовленим ТОВ "МШФД" за період з 22.09.2023р. до 28.11.2023р. заборгованість позичальника за договором значиться, станом на 28.11.2023р., у розмірі 29 592 грн. 36 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 16 992 грн. 36 коп. (нараховані до 22.10.2023р. в межах дисконтного періоду 30 днів, за дисконтною процентною ставкою 0,82% в день, а з 23.10.2023р. і на станом на кінець періоду проценти нараховані за процентною ставкою після закінчення дисконтного періоду - 1087,70% річних (2,98% в день). 
У реєстрі прав вимоги № 260 від 28.11.2023р. складеного на виконання договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. (п. 4.1 розд. 4 - право вимоги (у т.ч. права вимоги, які виникнуть у майбутньому) переходить до фактора у день підписання Реєстру права вимоги) зазначено, що на умовах цього договору клієнт відступає фактору право вимоги до боржника (порядковий номер 113) ОСОБА_1 за договором № 870093393 в сумі 29 592 грн. 36 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 16 992 грн. 36 коп.
28.11.2023р. сторонами договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. підписано Протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 260 від 28.11.2023р.
31.12.2023р. сторонами договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018р. підписано Акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2023р. зі сплати суми фінансування за реєстром права вимоги № 260 від 28.11.2023р., згідно якого заборгованість фактора перед клієнтом станом на 31.12.2023р. відсутня, фактором здійснено повну оплату фінансування за відступлення прав вимоги за Реєстром права вимоги № 260.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 870093393 виготовленим ТОВ "Таліон плюс" станом на 19.12.2024р., за період з 28.11.2023р. до 18.02.2024р. заборгованість позичальника за договором значиться як 60 381 грн. 72 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 47 781 грн. 72 коп. (заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором станом на 28.11.2023р. - 16 992 грн. 36 коп, заборгованість по процентам за період з 29.11.2023р. до 23.12.2023р. включно (25 днів) нараховані за ставкою 2,98 % в день (після закінчення дисконтного періоду, згідно п. 8.4 договору кредиту) та заборгованість по процентам нарахованим з 24.12.2023р. до 18.02.2024р. (57 днів) (після закінчення дисконтного періоду, згідно п. 8.4 договору кредиту).
19.12.2024р. між ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та ТОВ "Таліон плюс" було укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. При цьому, у договорі факторингу визначено терміни, зокрема: боржник - фізична особа з якою укладено кредитний договір, право вимоги до якого уступаються за договором факторингу; кредитний договір - кредитний договір укладений між клієнтом та боржником, права вимоги за яким відступаються; право вимоги - всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги які виникнуть у майбутньому; борг - означає суму грошових коштів які підлягають оплаті клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів, інших сум. 
Строк дії договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024р. - до 31.12.2024р. (п. 8.2).
У реєстрі прав вимоги № 1 від 19.12.2024р. складеного на виконання договору факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024р. (п. 4.1 розд. 4 - право вимоги (у т.ч. права вимоги, які виникнуть у майбутньому) переходить до фактора у день підписання Реєстру права вимоги) зазначено, що на умовах цього договору клієнт відступає фактору право вимоги до боржника (порядковий номер 449) ОСОБА_1 в сумі 60 381 грн. 72 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 47 781 грн. 72 коп.
Фінансування за договором факторингу № 19/1224-01 від 19.12.2024р. проведено 20.12.2024р., про що надано платіжну інструкцію № 330.
04.06.2025р. між ТОВ "Юніт Капітал" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) було укладено договір факторингу 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників та підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває права вимоги. Строк договору - до 30.10.2026р. При цьому, у договорі факторингу визначено терміни, зокрема: боржник - позичальника клієнта яким він надав позику або право вимоги до яких набуте клієнтом у відповідності до іншого договору факторингу.
04.06.2025р. ТОВ "Юніт Капітал" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" (клієнт) підписано акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 04/06/25-Ю, згідно якого клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників в кількості 13 254, після чого з урахуванням п.1.2 Договору факторингу, до клієнта переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до них.
У реєстрі боржників (додаток № 1 до факторингу 04/06/25-Ю між ТОВ "Юніт Капітал" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс") від 04.06.2025р. під порядковим номером 12 628 зазначено боржницю ОСОБА_1 , сума заборгованості 60 381 грн. 72 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 47 781 грн. 72 коп.
Оплата за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025р. проведена у період з 10.06.2025р. до 25.06.2025р., про що надано платіжні інструкції №№ 467, 468, 469, 470, 478, 479, 483 та довідку ТОВ "Юніт Капітал" № 26.06.2025-1 від 26.06.2025р. про допущення описки в частині вірного зазначення номеру договору факторингу щодо якого було здійснення фінансування згідно вказаних платіжних інструкцій, - саме договір № 04/06/25-Ю, а не як зазначено в платіжних інструкціях № 04/06/25.
Директором ТОВ "Юніт капітал" складено документ з назвою "Виписка з особового рахунку за кредитним договором № 870093393" за період з 04.06.2025р. до 25.06.2025р., у графі якої "сальдо на кінець періоду, дебет" зазначено заборгованість за тілом кредиту - 12 600 грн. 00 коп., та процентами - 47 781 грн. 72 коп.
Встановивши вказані обставини, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
У п.п. 5, 6, 12 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" №675-VІІІ від 03.09.2015р. зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір;
Відповідно до ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до частин 1 та 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 513 ЦК України визначено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.
За змістом ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до ч. 2 ст. 517 ЦК України боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.
Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що "принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс".
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Матеріалами справи підтверджено, що 22.09.2023р. між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та відповідачкою було укладено кредитний договір № 870093393 у формі електронного документа із використанням одноразового ідентифікатора. Факт перерахування коштів у розмірі 12 600 грн на банківську картку відповідачки підтверджено довідкою АТ КБ "ПриватБанк" та випискою по рахунку, наданими на ухвалу суду про витребування доказів за клопотанням представника позивача, що свідчить про повне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань.
А тому твердження представниці відповідача - адвокати Зачепіло З.Я. про те, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, які підтверджують видачу кредитних коштів відповідачці не заслуговують на увагу.
Верховний Суд у своїй постанові від 07.01.2026р. № 727/2790/25 при перегляді цивільної справи за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором укладеним з ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" у травні 2021р. зазначив наступне. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (частина друга статті 1078 ЦК України). Допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. Майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що "з`явилися" із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. До цього часу майбутня вимога хоча б якось має пов`язуватися із клієнтом. Грошова вимога, яку клієнт передає фактору, може відступатися клієнтом фактору у зв`язку з її продажем останньому (частина перша статті 1084 Цивільного кодексу України) або з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором, оскільки за змістом частини другої статті 1084 Цивільного кодексу України фактор має право у разі невиконання клієнтом зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленої грошової вимоги до боржника. У справі, що переглядається: апеляційний суд встановив, що 04 травня 2021 року між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 662640640; 28 листопада 2018 року між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 141 від 06 липня 2021 року. Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод до 31 грудня 2024 року. За змістом пункту 2.1 договору факторингу № 28/1118-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 06 липня 2021 року №141 до договору між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 ТОВ "Таліон Плюс" отримало право вимоги до ОСОБА_1 на суму 37 892,30 грн. 05 серпня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ «Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" укладено договір факторингу №05/0820-01. За змістом пункту 2.1 договору факторингу № 05/0820-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 4.1. договору факторингу № 05/0820-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Згідно із витягом з реєстру прав вимоги від 31 липня 2023 року № 10 до договору між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ «Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" факторингу від 05 серпня 2020 року №05/0820-01 ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" набуло право вимоги до ОСОБА_1 на суму 59 401,90 грн. 26 грудня 2024 року між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" укладено договір факторингу від №26/12/Е. За змістом витягу з реєстру боржників за договором між ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" ОСОБА_1 та ТОВ "Фінансова компанія "Ейс" факторингу від 26 грудня 2024 року №26/12/Е набуто право вимоги до ОСОБА_1 на суму 59 401,90 грн; Апеляційний суд врахував, що майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що "з`явилися" із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. Апеляційний суд встановив, що внаслідок послідовного укладення договорів факторингу права вимоги за договором між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ОСОБА_1 кредиту від 04 травня 2021 року № 662640640 перейшло від ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" до ТОВ "Фінансова компанія "Ейс". З огляду на те, що позивачем надано повний ланцюг доказів матеріального правонаступництва, включаючи платіжні інструкції про оплату за договорами факторингу та витяги з реєстрів боржників на кожному етапі передачі права (від ТОВ "Манівео" до ТОВ "Таліон Плюс", далі до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та кінцево до ТОВ "Юніт Капітал"), останній є належним кредитором у зобов`язанні.
28.11.2018р. між ТОВ "Манівео" та ТОВ "Таліон Плюс" укладено договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. Строк дії договору факторингу № 28/1118-01 неодноразово продовжувався на підставі додаткових угод до 31.12.2024р. За змістом пункту 2.1 договору факторингу № 28/1118-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до пункту 4.1. договору факторингу № 28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. 
На виконання умов договору факторингу № 28/1118-01 та підтвердження переходу права вимоги до фактора, в додатки до позову надано Витяг з реєстру боржників, Акт звірки взаємних розрахунків зі сплати суми фінансування з протоколом узгодження предмету факторингової операції.
19.12.2024р. між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та ТОВ "Таліон плюс" було укладено договір факторингу № 19/1224-01, відповідно до умов якого клієнт зобов`язався відступити фактору права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах визначених договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги. При цьому, у договорі факторингу визначено терміни, зокрема: право вимоги - всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги які виникнуть у майбутньому. 
На виконання умов договору факторингу № 19/1224-01 та підтвердження переходу права вимоги до фактора, в додатки до позову надано Витяг з реєстру боржників, платіжну інструкцію про фінансування вимоги.
04.06.2025р. між ТОВ "Юніт Капітал" (фактор) та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (клієнт) було укладено договір факторингу 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб - боржників. Перелік боржників та підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей відбувається в момент підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2 після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває права вимоги. При цьому, у договорі факторингу визначено терміни, зокрема: боржник - позичальника клієнта яким він надав позику або право вимоги до яких набуте клієнтом у відповідності до іншого договору факторингу.
На виконання умов договору факторингу 04/06/25-Ю та підтвердження переходу права вимоги до фактора, в додатки до позову надано Акт прийому-передачі реєстру боржників, Витяг з реєстру боржників, платіжні інструкції про фінансування вимоги.
Укладання договору факторингу між ТОВ "МШФД" та ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС", до моменту виникнення кредитних правовідносин із боржником, не свідчить про недійсність переходу прав вимоги новому кредитору оскільки перехід прав вимоги як за цим договором факторингу, так і наступними договорами факторингу укладеними з факторами ТОВ "Таліон плюс", ТОВ "Онлайн Фінанси" та ТОВ "Юніт Капітал" відбувалося саме у момент підписання реєстрів прав вимоги. Станом на момент укладення кредитного договору зазначені договори факторингу були чинними, а тому могли бути підставою для подальшої передачі прав вимоги.
Враховуючи наведені положення закону та зміст долучених позивачем договорів факторингу з доданими до них реєстрами боржників, актом звірки взаємних розрахунків до договору факторингу від 28.11.2018р., актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу 04/06/25-Ю, та платіжних інструкцій до договорів факторингу від 19.12.2024р. та 04.06.2025р., суд приходить до переконання, що позивач належними та допустимими доказами довів, що набув право вимоги до відповідачки за договором № 870093393 від 22.09.2023р.
Вказане спростовує доводи представниці відповідача - адвокати Зачепіло З.Я. про наступне: відсутні докази сплати ТОВ "Таліон плюс" на користь ТОВ "МШФД" нараховану суму заборгованості за договором факторингу, як того вимагає закон; відсутні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача, та позивачем не надано підтвердження сплати первісному кредитору коштів за договором факторингу; відсутні докази передачі права вимоги до відповідача від первісного кредитора до позивача; кредитний договір, договори факторингу, реєстр боржників, розрахунок заборгованості - не належні докази, бо доводять перехід прав від первісного кредитора до позивача, однак жодним чином не підтверджують наявність прав вимоги в кредиторів; реєстри прав вимоги не є документами які підтверджують факт передачі кредитних коштів і не можуть бути доказами доводів позивача про існування кредитних зобов`язань перед позивачем; правовідносини за кредитним договором з ТОВ "МШФД" та відповідачем виникли 22.09.2023р., значно пізніше ніж було укладено договір факторингу між вказаним товариством і ТОВ "Таліон Плюс", в якому предмет договору не індивідуалізовано, а тому у ТОВ "МШФД" було відсутнє право вимоги до відповідача за зазначеним вище кредитним договором; право майбутньої вимоги на момент укладення договору ТОВ "МШФД" та ТОВ "Таліон Плюс" мало бути би визначене, тоді як жодної визначеної вимоги у ТОВ "МШФД" до відповідача на момент укладення договору факторингу 28.11.2018р. не було, а тому і ТОВ "Таліон плюс" не могло відступити ТОВ "Онлайн фінанси", а ті - ТОВ "Юніт капітал" право вимоги за кредитним договором до відповідача.
Щодо її посилань на те, що: розрахунок боргу не містить жодного підтвердження реальності господарської операції, по ньому не можна визначити коли заборгованість була переведена у прострочену, який порядок нарахування відсотків та в якому розмірі вони нараховані, коли вони нараховані; належним доказом наявності заборгованості та її розміру є первинні бухгалтерські документи відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а розрахунок боргу у справі не є таким документи, а є одностороннім арифметичним розрахунком, який залежить від волевиявлення однієї зі сторін; сума боргу по відсоткам у розмірі 47 781 грн 72 коп. нарахована з порушенням вимог закону, бо нарахування таких можливе лише в межах строку кредитування, тоді як у договір визначено строк кредитування 30 днів та річну базову процентну ставку 766,50% річних (сума відсотків 7 938 грн.), пролонгацій не було, тому сума 47 781 грн. 72 коп. не доведена, - то слід зазначити наступне.
Верховний Суд у постанові від 30.11.2022р. у справі №334/3056/15 зазначив, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
Із вказаного слідує, що доведення факту повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором, є обов`язком позичальника, а не позивача. При цьому факт виконання своїх обов`язків позичальника щодо повернення кредитних коштів зобов`язаний доводити саме відповідач, надавши суду відповідні належні та допустимі докази, що свідчать про повернення кредитних коштів та процентів за їх користування.
Водночас представниця відповідача - адвоката Зачепіло З.Я. заперечуючи заявлені позивачем суми боргу, не виконала свого процесуального обов`язку щодо надання доказів на підтвердження своїх заперечень, як і свого контррозрахунку та доказів повернення відповідачем кредитних коштів, процентів.
Звертаючись до суду з позовом ТОВ "Юніт Капітал" вказувало, що заборгованість за Кредитним договором № 870093393 становить: за тілом кредиту - 12 600 грн. 00 коп., та процентами - 47 781 грн. 72 коп.
Матеріали справи свідчать, що відповідно до умов договору ОСОБА_1 отримала в кредит 12 600 грн. 00 коп., що є першим траншем. 
Рекомендована дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування 22.10.2023р., а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником.
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 
- закінчення строку дії договору п. 11.1 договору; 
- дострокового припинення дії договору, в порядку визначеному п. 9.1.1.3 або 9.1.1.7 договору.
Відповідно до п. 11.1. Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання.
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 22.10.2028р. (пункти 7.3. Договору).
Проценти сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду позичальник сплачує проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду, а у разі його продовження позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду. Після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати проценти щоденно.
Протягом дисконтного періоду кредитування зобов`язання позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом визначаються наступним чином:
- за період від дати видачі кредиту до 22.10.2023р. проценти нараховуються за процентною ставкою 299,30% річних, що на день укладення договору становить 0,82% від суми кредиту за кожний день користування ним (проценти протягом дисконтного періоду);
- у разі якщо позичальник вчинить описані в п.3.2. договору дії щодо продовження дисконтного періоду (ініціює пролонгацію) один або декілька разі,за період з наступного дня після 22.10.2023р. проценти нараховуються за ставкою 766,50% річних, що на день укладення договору становить 2,10% в день від суми кредиту за кожний день користування ним;
- після закінчення дисконтного періоду кредитування проценти нараховують за процентною ставкою 1087,700% річних, що на день укладення договору становить 2,980% в день від суми залишку кредиту, що знаходиться у позичальника за кожний день користування ним;
Проценти у розмірі визначеному за правилами цього договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом починаючи з першого дня надання траншу та до дня закінчення строку дії договору (5 років). 
За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 870093393 виготовленим ТОВ "МШФД" за період з 22.09.2023р. до 28.11.2023р. заборгованість позичальника за договором значиться, станом на 28.11.2023р., у розмірі 29 592 грн. 36 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 16 992 грн. 36 коп. (нараховані до 22.10.2023р. в межах дисконтного періоду 30 днів, за дисконтною процентною ставкою 0,82% в день, а з 23.10.2023р. і на станом на кінець періоду проценти нараховані за процентною ставкою після закінчення дисконтного періоду - 1087,70% річних (2,98% в день). 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 870093393 виготовленим ТОВ "Таліон плюс" станом на 19.12.2024р., за період з 28.11.2023р. до 18.02.2024р. заборгованість позичальника за договором значиться як 60 381 грн. 72 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 47 781 грн. 72 коп. (заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором станом на 28.11.2023р. - 16 992 грн. 36 коп, заборгованість по процентам за період з 29.11.2023р. до 23.12.2023р. включно (25 днів) нараховані за ставкою 2,98 % в день (після закінчення дисконтного періоду, згідно п. 8.4 договору кредиту) та заборгованість по процентам нарахованим з 24.12.2023р. до 18.02.2024р. (57 днів) (після закінчення дисконтного періоду, згідно п. 8.4 договору кредиту).
Як встановлено, відповідачка після закінчення строку дисконтного періоду до 22.10.2023р. свої зобов`язання щодо сплати кредитних коштів не виконала, строк кредитування продовжувався, а тому нарахування відсотків відбувалося в межах строку користування кредитом, до 18.02.2024р. 
Вказані розрахунки товариства стороною відповідача не спростовано. Їх же доводи про нарахування відсотків поза межами строку кредитування суд не приймає до уваги, оскільки строк кредитного договору, передбачений його умовами 22.10.2028р., - не сплинув.
Водночас, щодо розміру заборгованості яку слід стягнути з відповідачки на користь позивача, то слід зазначити наступне.
Згідно із предметом укладеного з ОСОБА_1 22.09.2023р. Договору кредитної ліній отриманий нею кредит є споживчим, отже спірні правовідносини врегульовані окрім положень ЦК України Законом України "Про споживче кредитування" № 1734-VІІІ від 15.11.2016р.
Відповідно до пункту 9.2.2.1 Договору позичальник зобов`язується здійснювати повернення суму кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки, передбачені Договором.
ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконувала, в зв`язку з чим виникла заборгованість.
Згідно із пунктом 9.1.1.1 Договору кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором.
Кредитодавець має право в односторонньому порядку вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування ним у разі прострочення сплати нарахованих процентів позичальником (п. 9.1.1.2 договору). 
У разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на 1 місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту направлення відповідного повідомлення, в т.ч. на електронну пошту позичальника (п. 9.1.1.7 договору).
Натомість позивач просить стягнути у цій справі не лише прострочену заборгованість за процентами за користування кредитом, але й достроково повернути залишок кредитних коштів 12 600 грн., оскільки відповідно до пункту 7.3 кінцева дата повернення (виплати) кредиту 22.10.2028р.
Закон України "Про споживче кредитування" набув чинності 10 червня 2017 року.
Цей Закон визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері (преамбула до закону).
Тобто Закон України "Про споживче кредитування" є спеціальним у сфері регулювання споживчого кредитування в Україні.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону№1734-VI "Про споживче кредитування" у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит.
Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Отже обов`язковою умовою набуття кредитодавцем права вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі є відповідна домовленість зі споживачем та повідомлення у письмовій формі споживача про затримку у здійсненні платежів за договором із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені.
Однак в матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідачки повідомлення у письмовій формі про затримку у здійсненні платежів за договором із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені, а також отримання останнім такого повідомлення.
Тому суд доходить до висновку, що позивач не набув права вимоги до відповідачки на повернення суми споживчого кредиту у розмірі 12 600 грн., строк виплати якого ще не настав, оскільки кінцева дата його повернення 22.10.2028р.
Щодо стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом.
Як вже зазначалося, загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначається Закону України "Про споживче кредитування" № 1734-VІІІ від 15.11.2016р.
Стаття 8 згаданого закону регулює питання реальної річної процентної ставки, денної процентної ставки та загальної вартості кредиту для споживача
Вищезазначену статтю було доповнено частиною п`ятою згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" № 3498-ІХ від 22.11.2023р., якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
При цьому, згідно пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Цим Законом Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про споживче кредитування" також було доповнено п. 17, відповідно до якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: - протягом перших 120 днів - 2,5 %; - протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
З урахуванням змін до Закону України "Про споживче кредитування", які набрали чинності з 24.12.2023р., розмір денної процентної ставки за договорами про споживчий кредит з 25.12.2023р. по 22.04.2024р. (120 днів перехідного періоду) мають нараховуватися в розмірі денної процентної ставки не більше 2,5 %, з 23.04.2024р. по 20.08.2024р. (наступні 120 днів перехідного періоду) - не більше 1,5 %, а з 21.08.2024р. - не більше 1%.
Тому умови договору № 870093393 який укладений 22.09.2023р., мають відповідати вимогам ч. 5 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" щодо обмеження розміру денної процентної ставки з урахуванням приписів п. 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про споживче кредитування".
За розрахунком заборгованості за кредитним договором № 870093393 виготовленим ТОВ «МШФД» за період з 22.09.2023р. до 28.11.2023р. заборгованість позичальника за договором значиться, станом на 28.11.2023р., у розмірі 29 592 грн. 36 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 16 992 грн. 36 коп. (нараховані до 22.10.2023р. в межах дисконтного періоду 30 днів, за дисконтною процентною ставкою 0,82% в день, а з 23.10.2023р. і на станом на кінець періоду проценти нараховані за процентною ставкою після закінчення дисконтного періоду - 1087,70% річних (2,98% в день). 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 870093393 виготовленим ТОВ "Таліон плюс" станом на 19.12.2024р., за період з 28.11.2023р. до 18.02.2024р. заборгованість позичальника за договором значиться як 60 381 грн. 72 коп., з них тіло - 12 600 грн. 00 коп., та проценти - 47 781 грн. 72 коп. (заборгованість по процентам нарахованим первісним кредитором станом на 28.11.2023р. - 16 992 грн. 36 коп, заборгованість по процентам за період з 29.11.2023р. до 24.12.2023р. включно (26 днів) нараховані за ставкою 2,98 % в день (після закінчення дисконтного періоду, згідно п. 8.4 договору кредиту) та заборгованість по процентам нарахованим з 25.12.2023р. до 18.02.2024р. (56 днів) (після закінчення дисконтного періоду, згідно п. 8.4 договору кредиту).
Умови договору № 870093393, починаючи з 25.12.2023р. до 18.02.2024р. (56 днів) - суперечать вимогам Закону України «Про споживче кредитування», так як не відповідають умовам про денну проценту ставку, адже у вказаний період проценти нараховувалися первісним кредитором, а надалі і позивачем за ставкою 2,98% в день, тоді як мали би - за ставкою 2,50% в день.
За такого, з відповідачки слід стягнути на користь позивача проценти (16 992 грн. 36 коп. (нараховані ТОВ "МШФД" з 22.09.2023р. до 28.11.2023р.) + 9 762 грн. 48 коп. (нараховані ТОВ "Таліон Плюс" з 29.11.2023р. до 24.12.2023р.) + 17 640 грн. 00 коп. (12 600 грн. (тіло) х 2,50% (денну процентну ставку згідно Закону № 1734-УІІІ х 56 днів (з 25.12.2023р. до 18.02.2024р.)), всього в сумі 44 394 грн. 84 коп.
Посилання ж представниці відповідача Зачепіло З.Я. на ненадання первинних бухгалтерських документів, як на підставу для відмову у задоволенні позову також не заслуговують на увагу виходячи із наступного.
Так, відповідно до п. 62 Постанови "Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України" № 75 від 04.07.2018р. визначено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.
Статтею 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" визначено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним або стала відомою третім особам при наданні послуг банку або виконанні функцій, визначених законом, а також визначена у цій статті інформація про банк є банківською таємницею.
Згідно п. 2 ст. 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківською таємницею, зокрема, є інформація про операції, проведені на користь чи за дорученням клієнта, вчинені ним правочини.
Відповідно до ст. 62 ЗУ "Про банки і банківську діяльність" визначено порядок розкриття банками банківської таємниці, зокрема, за рішенням суду.
Таким чином, виписка по рахунку клієнта, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом.
Окрім того, згідно п. 5 ч. 1 ст. 10 Закону України "Про платіжні послуги" № 1591-ІХ від 30.06.2021р. до надавачів платіжних послуг належать фінансові установи, що мають право на надання платіжних послуг.
Частиною 3 ст. 10 цього закону встановлено, що фінансові установи мають право на провадження діяльності з надання фінансових платіжних послуг лише після отримання ними ліцензії відповідно до цього Закону (крім банків) та за умови включення до Реєстру, якщо інше не передбачено цим Законом.
Оскільки первісний кредитор та наступні кредитори не є банківськими установами, а мають статус фінансової установи, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, зокрема надання кредитів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, тому не може надати первинні банківські документи, а відтак надані позивачем розрахунки заборгованості суд вважає належним та допустимим доказом заборгованості.
За такого, позов підлягає частковому задоволенню.
За приписами ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Статтею 137 цього кодексу визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Тобто, витрати на професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України)
Саме такою є правова позиція Верховного Суду, висловлена Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19.
За приписами ст. 138 ЦПК України витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.
Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати.
Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Розмір витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", про що зазначено в ч. 4 ст. 62 ЦПК України.
За положеннями п. 4 ст. 1, ч.ч. 3 та 5 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закон № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Позивач також просив стягнути з відповідачки на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. 00 коп., на підтвердження чого надав договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025р. між Адвокатським бюро "Тараненко та партнери" і ТОВ "Юніт Капітал", протокол погодження послуг до договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025р., додаткову угоду № 25770843804 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025р., у якій конкретизовану справу про стягнення заборгованості у якій адвокат зобов`язується надати послуги клієнту ( ОСОБА_1 , договір № 870093393 від 22.09.2023р.), акт прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025р. на загальну вартість послуг 7 000 грн. (складання позовної заяви - 5 000 грн. у часі 2 год., вивчення матеріалів справи - 1 000 грн. у часі 2 год., підготовка адвокатського запиту - 500 грн. у часі 1 год. та підготовка і подача клопотання про отримання інформації - 500 грн. у часі 1 год.).
Представниця відповідача Зачепіло З.Я. заперечила проти заявленого розміру вказаного виду витрат, та просила зменшити їх до 3 000 грн.
З огляду на заперечення сторони відповідача щодо співмірності розміру витрат на правничу допомогу позивача із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, з урахуванням обсягу фактично виконаної адвокатом роботи із представництва позивача в суді (складання позовної заяви, адвокатського запиту, заяви про витребування доказів, додаткових пояснень), принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності цих витрат, виходячи з конкретних обставин справи, а також враховуючи принцип диспозитивності щодо заявлених позивачем вимог, суд, з врахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та часткове задоволення позову на 73,52%, приходить до висновку про стягнення на користь позивача з відповідачки судових витрат на професійну правничу допомогу надану в суді у сумі 3 500 грн. 00 коп.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1 780 грн. 95 коп. (73,52%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279-283 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за кредитним договором № 870093393 від 22.09.2023р., станом на 01.08.2025р., в сумі 44 394 (сорок чотири тисячі триста дев`яносто чотири) грн. 84 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованості за кредитним договором № 870093393 від 22.09.2023р., станом на 01.08.2025р., в сумі 15 986 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) грн. 88 коп., з яких: 12 600 (дванадцять тисяч шістсот) грн. 00 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 3 386 (три тисячі триста вісімдесят шість) грн. 88 коп. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 1 780 (одна тисяча сімсот вісімдесят) грн. 95 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Судові витрати: витрати зі сплати судового збору в сумі 641 (шістсот сорок одна) грн. 45 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. покладаються на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ".
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЮНІТ КАПІТАЛ" (код ЄДРПОУ 43541163, юридична адреса: 01024, м. Київ, вул. Рогнідинська, 4А, офіс 10).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний "02" червня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол