Справа № 420/6331/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 в якому позивач просить суд: 
визнати протиправною бездіяльність Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України про виключення Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 , з військового обліку; 
зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України про виключення з військового обліку позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 , відповідно до інформації, яка міститься у Військовому квитку Серії НОМЕР_2 від 16.10.1990 року виданого на підставі Свідоцтва про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. ст. 39а,416,616,13г, 78в графи ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ від 2008 року №402.
В обґрунтування позовних вимог та відповіді на відзив зазначено, що згідно свідоцтва про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року та Військового квитка серії НОМЕР_2 Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі статтей 39а, 41б, 61б, 13г, 78 в графи ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ від 2008 року №402 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 30.09.2025 року, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 , представником позивача направлена заява про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 , непридатним до військової служби на підставі статтей 39 а,41б,61б,13г,78в графи ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ від 2008 року №402 з виключенням з військового обліку. Проте, станом на 17.10.2025 року, відповідь від Відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_4 , так і не надійшла. Тому, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадян України про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 з військового обліку та зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_4 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадян України про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 з військового обліку відповідно до інформації, яка міститься у Військовому квитку Серії НОМЕР_2 від 16.10.1990 року, виданого на підставі Свідоцтва про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст.ст.39а, 416, 616,13г,78в гр.ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ №402 від 2008p.. 02.12.2025 року, за результатами розгляду вищевказаної позовної заяви, Одеським окружним адміністративним судом у справі №420/35490/25 прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадян України про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 інн. НОМЕР_1 з військового обліку. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_5 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 від 30.09.2025 року про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадян України відомостей про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних. 05.02.2026 року, представник позивача, адвокат Пуляєва Н.С., звернулася до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявою щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадян України про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 з військового обліку відповідно до інформації, яка міститься у Військовому квитку Серії НОМЕР_2 від 16.10.1990 року, виданого на підставі Свідоцтва про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст.ст.39а, 41б, 61б,13г,78в гр.ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ №402 від 2008р. та прийняття відповідного Рішення. 20.02.2026 року на електронну адресу представника Позивача, адвоката Пуляєвої Н.С., від ІНФОРМАЦІЯ_4 , надійшло рішення, у вигляді Відповіді №4/2229, відмову у внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадян України відомостей про виключення про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 з військового обліку відповідно до інформації, яка міститься у Військовому квитку Серії НОМЕР_2 від 16.10.1990 року. Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення його з військового обліку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що при перевірці документів, які були надані до ІНФОРМАЦІЯ_4 , зокрема рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02.12.2025 р. у справі № 420/35490/25 (абз.3 сторінки 9) встановлено, що позивачем через особистий електронний кабінет у Реєстрі, формою реалізації якого є додаток Резерв+, сформований військово-обліковий документ нового зразка (в електронній формі) у відповідності до п.2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документу для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України від 16.05.2024 р. № 559, а отже з моменту формування такого документу, раніше виданий військово-обліковий документ є недійсним, що виключає можливість його врахування при внесенні відповідних відомостей до Реєстру. Також відповідачем обґрунтовано не було врахована надана позивачем копія постанови військово-лікарської комісії (у формі свідоцтва про хворобу), оскільки на сьогоднішній день її врахування при вирішенні питання про внесення відомостей до Реєстру є неможливим з огляду на відсутність такої постанови (з наявними медичними документами) в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , отриманої в порядку інформаційної взаємодії із відповідним закладом охорони здоров`я на базі якого проводиться медичний огляд на визначення стану придатності до військової служби (військово-лікарська комісія) та/або відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що в силу положень абз.5 п. 22.2 Глави 2 Розділу ІІ Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 р. № 402 на виконання вимог ч.13 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» виключає можливість її врахування при внесенні відомостей до Реєстру. Враховуючи наведені обставини та норми законодавства, Відповідачем і було прийнято прийняте рішення про відмову у внесенні відповідних відомостей до Реєстру, сформоване у вигляді листа, направленого на адресу Позивача. Враховуючи, що рішення відповідача прийнято на підставі та у спосіб, визначені законодавством України, з дотриманням основних засад адміністративного управління, зокрема з дотриманням балансу приватних інтересів громадянина та публічних інтересів держави, ІНФОРМАЦІЯ_5 переконаний в правомірності прийнятого рішення та, відповідно, безпідставності заявлених позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, відзив на позовну заяву, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив наступне: згідно Свідоцтва про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року та Військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі статей 39а, 416, 616, 13г, 78в графи ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ від 2008 року №402 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. 
Згідно Довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого серії 10 ААА №004183 від 13.02.2019 року ступінь втрати професійної працездатності позивача становить 30% захворювання, так пов`язане з проходженням служби. 
Згідно Виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 08.10.2025 року повний діагноз позивача: Гіпертонічна хвороба III ст., Змішана Енцефалопатія ІІІст. (гіпертонична, ішемічний інсульт 18.01.2019 року). 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2025 року по справі № 420/35490/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльність протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , що полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 30.09.2025 року про внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних ОСОБА_1 . Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути по суті заяву ОСОБА_1 від 30.09.2025 року щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг» відомостей про непридатність до військової служби та виключення з військового обліку військовозобов`язаних. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
На звернення представника позивача відповідач листом від 20.02.2026 року надано відповідь №4/2229, в якій зазначено, що згідно даних, наявних у Реєстрі станом на день розгляду звернення, ОСОБА_1 було взято на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_6 в автоматичному режимі на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 16.08.2024 № 932 «Про реалізацію експериментального проекту з автоматичної верифікації та військовозобов`язаних та резервістів», а саме шляхом інформаційної взаємодії з перевірки відомостей про призовників, іншими державними реєстрами (базами даних), тобто не за рішенням ІНФОРМАЦІЯ_4 , а фактично за рішенням Уряду. Таким чином, правовими наслідками наявності на теперішній час у Реєстрі інформації про те, що гр. ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку, є те, що ОСОБА_1 має статус військовозобов`язаного, а також що на нього поширюються усі права й обов`язки для військовозобов`язаних, зокрема, дотримання правил військового обліку, та правила виключення з військового обліку. Підстави для виключення громадян з військового обліку передбачені ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII. Так, зокрема, виключенню з військового обліку у відповідних РТЦК та СП підлягають громадяни України, які визнані непридатними до військової служби (п. 3 ч.6 ст. 37 Закону № 2232-ХІІ). Таким чином, для вирішення питання про виключення ОСОБА_1 з військового обліку до ІНФОРМАЦІЯ_4 має бути наданий належний документ, який засвідчує непридатність до військової служби. Як випливає зі змісту Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402, зазначеним документом є постанова ВЛК з висновком «непридатний до військової служби», яка затверджена штатною (регіональною) ВЛК, та яка надійшла до Реєстру в електронному вигляді в порядку інформаційної взаємодії з електронною системою охорони здоров`я (п. 1.12 глави 1 розділу ІІ, п.3.8 глави 3 розділу II, пп. "б" п. 20.3 глави 20 розділу ІІ; п. 22.1, 22.2, 22.5, 22.7, пп. "б" п. 22.8 глави 22 розділу ІІ Положення). Також зазначено, що прийняття ІНФОРМАЦІЯ_5 рішення про виключення ОСОБА_1 з військового обліку можливе за умови надходження до Реєстру в порядку інформаційної взаємодії з електронною системою охорони здоров`я постанови ВЛК з висновком «непридатний до військової служби», яка затверджена штатною (регіональною) ВЛК. Зміни у ВОД у паперовій формі зазначених громадян України не вносяться, а ВОД у паперовій формі, відомості в яких не відповідають відомостям, що містяться в Реєстрі, вважаються недійсними. Таким чином, Порядком № 559 закріплено принцип пріоритетності відомостей, що наявні у Реєстрі, перед відомостями, що містяться у паперовому ВОД. Тобто, дані військовозобов`язаного, що містяться у його ВОД, підлягають приведенню у відповідність до даних Реєстру (але не навпаки, як зазначено у Вашому зверненні). За результатами розгляду звернення від 30.09.2025 року про внесення до Реєстру даних про виключення ОСОБА_1 з військового обліку військовозобов`язаних за станом здоров`я, прийнято рішення у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.
Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.
Згідно із статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII).
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.
Згідно з ч. 5 цієї статті Закону, військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції чинній на момент виключення позивача з військового обліку), виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які:
1) призвані чи прийняті на військову службу або направлені для проходження альтернативної (невійськової) служби;
2) проходять військову службу (навчання) у вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів;
3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку;
4) досягли граничного віку перебування в запасі;
5) припинили громадянство України;
6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину;
7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру;
8) не отримали до 40-річного віку військово-облікової або спорідненої з нею спеціальності;
9) померли.
Згідно з матеріалами справи, Лікарсько-експертною комісією ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року на підставі статтей 39а, 41б, 61б, 13г, 78 в графи ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ від 2008 року №402 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, про що зроблено відповідний запис, скріплений печаткою та підписом посадової особи, у військовому квитку серії НОМЕР_2 . Даний запис міститься у спеціально відведеній для цього графі (розділ ІХ), скріплений печаткою та підписом уповноваженої посадової особи.
Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що виключення громадянина України з військового обліку як такого, що визнаний військово-лікарськими комісіями непридатним до військової, свідчить про те, що держава в особі компетентного органу прийняла рішення про визнання особи невійськовозобов`язаною та на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнила цю особу від виконання військового обов`язку.
Процедурно рішення про виключення громадянина України з військового обліку означає, що ця особа більше не перебуває на військовому обліку та втрачає статус військовозобов`язаного/ резервіста, а отже не може бути призваною на військову службу за мобілізацією під час дії правового режиму воєнного стану.
Суд зазначає, що згідно з пунктом 2 Постанови КМУ № 599 від 16.04.2024 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа» установлено, що військово-облікові документи, оформлені до набрання чинності цією постановою, вважаються дійсними на всій території України до видачі військово-облікового документа нового зразка.
Оскільки в військовому квитку ОСОБА_1 року зроблено відповідний запис, скріплений печаткою та підписом посадової особи, про зняття його з військового обліку, відповідно позивач вважається таким, що виключений з військового обліку.
Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.
Згідно рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп-99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України , за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб. Але це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно правовому акті.
Суд також зазначає, що жодним нормативно-правовим актом України не передбачено необхідності поновлення на військовому обліку особи, визнаної ВЛК непридатною до військової служби, як і не передбачено повторне виключення з військового обліку за наявності запису про таке виключення.
Посилання відповідача на відсутність у позивача висновку ВЛК як на підставу для невнесення відповідних відомостей до реєстру є проявом суперечливої поведінки державного органу, оскільки факт прийняття такого висновку вже підтверджений офіційним записом у військовому квитку. Саме цей запис є належним і допустимим доказом виключення позивача з військового обліку та підтверджує набуття ним статусу особи, виключеної з військового обліку.
Суд також зазначає, що покладення на позивача негативних правових наслідків у вигляді невизнання його статусу через неналежне виконання обов`язків ВЛК та РТЦК та СП суперечить принципам правової визначеності та довіри особи до дій держави, адже позивач обґрунтовано покладався на офіційні відомості, внесені державним органом до його військово-облікового документа. 
Суд не погоджується з доводами відповідача про те, що військово-обліковий документ позивача не міг бути врахований при внесенні відомостей до Реєстру у зв`язку з його нібито недійсністю.
Так, відповідач посилається на те, що після формування позивачем електронного військово-облікового документа в особистому електронному кабінеті, паперовий військово-обліковий документ вважається недійсним, а тому відомості, які в ньому містяться, не можуть бути підставою для внесення змін до Реєстру.
Разом з тим, суд зазначає, що предметом даного спору є не дійсність чи недійсність паперового військово-облікового документа як документа встановленої форми, а наявність чи відсутність правових підстав для внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку.
Військовий квиток серії НОМЕР_2 та Свідоцтво про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року є доказами, які підтверджують факт прийняття уповноваженою комісією рішення щодо стану здоров`я позивача та визнання його непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Відповідачем не доведено, що зазначене рішення ЛЕК ГУ ДСНС України у Миколаївській області скасоване, визнане незаконним або втратило чинність у встановленому законом порядку.
При цьому положення щодо недійсності військово-облікового документа у разі невідповідності його відомостей даним Реєстру не можуть тлумачитися таким чином, що сам по собі факт формування електронного документа анулює юридичні факти, які виникли до цього, або звільняє орган військового обліку від обов`язку привести відомості Реєстру у відповідність до фактичних обставин.
Інше тлумачення фактично призводило б до ситуації, коли особа, яка має рішення уповноваженої медичної комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку, не може реалізувати свої права лише через те, що відповідні відомості не були своєчасно внесені до електронного Реєстру.
Отже, наявність електронного військово-облікового документа не спростовує та не припиняє юридичного значення рішення Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року, а тому доводи відповідача щодо неможливості врахування військово-облікового документа позивача є необґрунтованими.
Суд не погоджується з доводами відповідача щодо неможливості врахування Свідоцтва про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року з підстав відсутності зазначеного документа в електронному вигляді в порядку інформаційної взаємодії.
Так, відповідач посилається на те, що внесення відомостей до Реєстру можливе лише за наявності постанови військово-лікарської комісії з висновком про непридатність до військової служби, яка надійшла до Реєстру в електронному вигляді, а тому надане позивачем Свідоцтво про хворобу не може бути враховане.
Однак суд зазначає, що відсутність певних відомостей в інформаційній системі або ненадходження документа шляхом міжвідомчої інформаційної взаємодії саме по собі не свідчить про відсутність факту прийняття відповідного рішення уповноваженим органом.
У даному випадку позивачем надано документ, виданий компетентною Лікарсько-експертною комісією ГУ ДСНС України у Миколаївській області, яким встановлено непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку. Зазначений документ містить усі необхідні відомості щодо особи, висновку медичного огляду та правових наслідків такого рішення.
При цьому відповідачем не заперечується факт існування Свідоцтва про хворобу №402, не доведено його недостовірність, скасування чи визнання недійсним у встановленому законом порядку.
Посилання відповідача на відсутність такого документа в електронній системі фактично зводиться до покладення на позивача негативних наслідків неналежної організації інформаційної взаємодії між державними органами.
Суд звертає увагу, що положення Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України №402 регулюють порядок оформлення та передачі інформації про результати медичного огляду, однак не можуть тлумачитися як такі, що позбавляють юридичного значення документи, видані уповноваженими медичними комісіями до запровадження відповідного електронного обміну.
Крім того, відповідач, отримавши звернення позивача та надані документи, не був позбавлений можливості перевірити їх достовірність шляхом направлення відповідних запитів до органу, який видав Свідоцтво про хворобу, або отримати необхідні відомості у встановленому порядку.
Таким чином, сама лише відсутність Свідоцтва про хворобу в електронній інформаційній системі не є законною підставою для відмови у внесенні до Реєстру відомостей про непридатність позивача до військової служби та виключення його з військового обліку.
Аналогічна правова позиція щодо оцінки належності військово-облікових документів та обов`язку суб`єкта владних повноважень враховувати наявні документи про непридатність до військової служби при веденні військового обліку неодноразово висловлювалась судами апеляційної інстанції у подібних правовідносинах, зокрема в постановах Другого апеляційного адміністративного суду у справі №520/1371/26 від 15 червня 2026 року, Третього апеляційного адміністративного суду у справі №160/32764/25 від 10 червня 2026 року, П`ятого апеляційного адміністративного суду у справах №420/42034/25 від 11 червня 2026 року, №420/36112/24 від 28 травня 2026 року та Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №580/254/26 від 16 червня 2026 року, в яких суди дійшли висновку про протиправність відмови у внесенні відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за наявності належних документів про виключення з військового обліку.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Згідно статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Таким чином, враховуючи, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, то в силу вимог частини 1 статті 132, частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправної бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити у повному обсязі.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України про виключення Позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 , з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України про виключення з військового обліку позивача, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 , відповідно до інформації, яка міститься у Військовому квитку Серії НОМЕР_2 від 16.10.1990 року виданого на підставі Свідоцтва про хворобу Лікарсько-експертної комісії ГУ ДСНС України у Миколаївській області №402 від 18.12.2018 року про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі ст. ст. 39а,416,616,13г, 78в графи ІІ Розкладу хвороб Наказу МОУ від 2008 року №402.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1331,20 грн.
Беручи до уваги інтенсивність роботи та об`єктивні умови її здійснення, зокрема перебої електропостачання тривалість повітряних тривог та підвищеного навантаження, знаходження судді у відпустці, текст рішення складено та підписано суддею 22.06.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.К. Василяка