УХВАЛА
29 травня 2026 року
м. Київ
справа № 511/1831/24
провадження № 61-6906ск26
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката 
Миколюка Антона Петровича, на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до 
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
У липні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до 
 ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.
Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 червня 
2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково.
Визнано земельну ділянку площею 0,1121 га, кадастровий номер: 5123981400:01:002:0399, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнано садовий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який складається 
з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв. м, житловою площею 19.95 кв. м, веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощіння ІІ, цистерни ІІІ, розташованих на земельній ділянці площею 
0,1121 га з кадастровим номером 5123981400:01:002:0399, спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Визнано двокамерний холодильник HITACHI, бензиновий генератор Dakkin, соковижималку Severin, пральну машинку Whirlpool, подрібнювач садовий Ryob, рукомийник, тент камуфляжний, збирач фруктів, насос вібраційний, бойлера 
НІ-THERM, унітаз, умивальник мармурний спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Проведено поділ спільного сумісного майна ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступним чином:
Виділено у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1121 га, кадастровий номер: 5123981400:01:002:0399, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено у приватну власність ОСОБА_2 садовий будинок, що розташований 
за адресою: АДРЕСА_2 , який складається з садового будинку літ. «А» загальною площею 41,18 кв. м, житловою площею 19.95 кв. м, веранди літ. «а», басейну літ. «Б», сараю літ. «В», туалету літ. «Г», воріт 1-1, огорожі І, мощіння ІІ, цистерни ІІІ, розташованих на земельній ділянці площею 0,1121 га з кадастровим номером 5123981400:01:002:0399.
Виділено у приватну власність ОСОБА_2 двокамерний холодильник HITACHI вартістю 11 049,00 грн, бензиновий генератор Dakkin вартістю 4 999,00 грн, соковижималку Severin вартістю 4899,00 грн, пральну машинку Whirlpool вартістю 8 727,00 грн, подрібнювач садовий Ryob вартістю 5 462,00 грн, рукомийник вартістю 94,00 грн, тент камуфляжний вартістю 155,00 грн, збирач фруктів вартістю 
133,00 грн, насос вібраційний вартістю 714,00 грн., бойлера НІ-THERM вартістю 
4 375,00 грн, унітаз вартістю 1 730,00 грн., умивальник мармурний вартістю 
3 000,00 грн.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 компенсацію за частину майна 
у порядку поділу майна подружжя у розмірі 195 337,00 грн.
Право на частку сумісної власності ОСОБА_1 припиняється з дня отримання компенсації (частина 2 статті 364 ЦК України).
У задоволені решти вимог зустрічного позову відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2026 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 червня 2025 року у частині позовних вимог про поділ грошових коштів, задоволення вимоги про визнання земельної ділянки, садового будинку та рухомого майна спільним сумісним майном подружжя, стягнення компенсації за частину майна у порядку поділу майна подружжя у розмірі 195 337,00 грн, визначення часу припинення права на частку сумісної власності скасовано, у цій частині ухвалено нове судове рішення.
У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним сумісним майном подружжя грошових коштів, земельної ділянки площею 0,1121 га, кадастровий номер: 5123981400:01:002:0399, садового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , відмовлено.
Позовні вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ грошових коштів задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у порядку взаємозаліку компенсацію вартості спільного майна подружжя у сумі 29 487,00 грн.
В іншій частині рішення суду залишено без змін.
У травні 2026 року представник ОСОБА_1 - адвокат Миколюк А. П., шляхом формування документа у підсистемі «Електронний суд» звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду 
від 23 квітня 2026 року, в якій просить оскаржувані судові рішення змінити 
у мотивувальній частині. Виключити із мотивувальної частини оскаржуваних судових рішень висновки про можливість визнання спільною сумісною власністю грошових коштів у розмірі 455 000,00 грн, виключно на підставі декларації. 
1. Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, оскільки 
у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» встановлено, що з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3 028,00 грн.
Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (15 140,00 грн).
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.
Заявником оскаржуються судові рішення за результатами перегляду зустрічної позовної вимоги майнового характеру у частині визнання спільною сумісною власністю грошових коштів у розмірі 455 000,00 грн.
Відповідно, з урахуванням предмета спору та прохальної частини касаційної скарги судовий збір підлягав сплаті у розмірі 7 280,00 грн (455 000,00 грн х 1% х 200% х 0,8).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102, «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», призначення платежу (вказати номер справи та інші необхідні відомості).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку 
і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
2. Також подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги та доданих матеріалів в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.
Частиною шостою статті 43 ЦПК України визначено, що процесуальні документи 
в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Пунктом 29 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, передбачено, що у разі подання до суду документів в електронній формі учасник зобов`язаний у випадках, визначених процесуальним законодавством, надати доказ надсилання іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Відповідно до частини сьомої статті 43 ЦПК України у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник справи зобов`язаний надати доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.
Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності в іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність в іншого учасника справи електронного кабінету - у паперовій формі листом з описом вкладення.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Миколюка А. П., сформована 
у підсистемі «Електронний суд» та останнім у додатках касаційної скарги зазначено: «квитанція про відправку відповідачу», проте, доказів надсилання копії касаційної скарги та копій доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу заявником не надано.
При цьому Верховний Суд звертає увагу заявника, що частиною шостою 
статті 14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети 
в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. 
За таких обставин, з урахуванням приписів частини сьомої статті 43 ЦПК України щодо порядку направлення копій документів на адресу учасників справи у разі відсутності в останніх електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність електронного кабінету, заявникові необхідно надати до суду докази надсилання листом з описом вкладення копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів іншому учаснику справи - ОСОБА_2 .
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України уразі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката 
Миколюка Антона Петровича, на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 19 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 квітня 2026 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник