РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)
Справа № 695/680/26
номер провадження 2/695/1576/26

18 травня 2026 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді - Ватажок-Сташинської А.В.,
за участі: секретаря судового засідання - Біліченко С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Золотоноша у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИВ:
До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області звернулось ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» (далі – позивач) з позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення боргу за спожиту електричну енергію.
В обґрунтування позову зазначено, що ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» є постачальником універсальних послуг на території Черкаської області згідно додатку 3 до постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території». 02 січня 2019 року за об`єктом побутового споживача, адреса: АДРЕСА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ОСОБА_2 . Відповідно до листа Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 04.03.2024 №667/02-34 – ОСОБА_2 помер. Відповідно до акту проживання особи без реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року по жовтень 2025 року проживала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Між сторонами встановились зобов`язальні правовідносини з приводу надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії. За особовим рахунком споживача № НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_1 точка обліку за спожито електричну енергію в розмірі 3738 кВт/год та нараховано суму 9 868 грн 32 коп., що підтверджується рахунками за грудень 2023 по лютий 2024. Заборгованість відповідача станом на січень 2026 складає 8 951 грн 14 коп. Станом на дату подачі позову заборгованість не сплачена. Враховуючи вищевикладене, та у зв`язку із скасуванням заборони нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за жилого-комунальні послуги на територіях, на яких не ведуться бойові дії, інфляційні втрати та 3% річних у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦКУ становлять: 3% річних – 608 грн 59 коп. та інфляційне збільшення – 1 882 грн 29 коп. Також, позивач зазначає, що ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» оплатило витрати оператора системи розподілу з відключення електроживлення електроустановки за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рахунком № 97 від 21.02.2024, копією акту прийому-передачі наданих послуг з припинення електроживлення, реєстром споживачів постачальника ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ», яким припинене електроживлення 20.02.2024, копією платіжної інструкції №21. Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2023 по 31.01.2026 у сумі 8 951 грн 14 коп., три відсотки річних у сумі 608 грн 59 коп., інфляційні втрати у сумі 1 882 грн 29 коп., витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення у сумі 834 грн 72 коп. та понесені судові витрати.
Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідач відзив на позов, заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надала.
У судове засідання представник позивача не прибула, надавши заяву, у якій просить здійснювати розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач у судові засідання з розгляду справи не прибула, про причини такої неявки суд не повідомила, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином та завчасно, відповідно до положень ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу з власноручним підписом відповідача про одержання відправлення.
Вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України.
Таким чином, суд виконав покладений на нього обов`язок інформувати учасників справи про її розгляд.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі – Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу.
Однак, з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього.
Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду.
Зважаючи на те, що судом вжито всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи (шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду), незалежно від того чи отримала відповідач адресовану їй кореспонденцію, суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті.
Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору.
Відтак, враховуючи положення ст. 128 ЦПК України, суд висновує, що відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 18 березня 2021 року по справі 911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважити повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).
Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надала, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судові засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, за відсутності заперечень представника позивача, суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності відповідача та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке.
За адресою: АДРЕСА_1 ПАТ «Черкасиенергозбут» було відкрито рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 .
Згідно з деталізацією розрахунків за електроенергію станом на січень 2026 року абоненту ОСОБА_2 по особовому рахунку № НОМЕР_1 нараховано суму до сплати за спожиту електричну енергію – 8 951 грн 14 коп.
Таким чином, фактичним власником особового рахунку № НОМЕР_1 є ОСОБА_2 , а позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , надавались послуги з постачання електричної енергії.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій відповідно до ст. 625 ЦК України по особовому рахунку № НОМЕР_1 , інфляційні втрати за період з 21.01.2024 по 20.02.2026 становлять 1 882 грн 29 коп. та 3% річних за період з 21.01.2024 по 20.02.2026 становлять 608 грн 59 коп.
Згідно з реєстром споживачів постачальника ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ», яким припинено електроживлення 20.02.2024, вартість наданих послуг з припинення електроживлення за адресою: АДРЕСА_1 становить 834 грн 72 коп.
Згідно з актом про проживання особи без реєстрації місця проживання від 19.01.2026, складеним у присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 проживала за адресою: АДРЕСА_1 з 2007 року по жовтень 2025 року.
Відповідно до довідки Піщанської сільської ради Золотоніського району Черкаської області від 04.03.2024 №667/02-34, за адресою: АДРЕСА_1 ніхто не зареєстрований, власник домоволодіння ОСОБА_2 помер.
ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» зверталося до ОСОБА_1 з вимогою про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію. 
Однак станом на дату подачі позову заборгованість не сплачена відповідачем.
За особовим рахунком споживача № НОМЕР_1 за вказаною адресою спожито електричну енергію та нараховано суму 8 951 грн 14 коп., що підтверджується деталізацією розрахунків за електроенергію з грудня 2023 року по січень 2026 року.
Загальна сума заборгованості за спожиту електроенергію у період з грудня 2023 року по січень 2026 року становить 8 951 грн 14 коп.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.
У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Частиною другою статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що виконавець послуги з постачання та розподілу електричної енергії зобов`язаний постачати споживачеві електричну енергію відповідно до умов укладеного договору про постачання з дотриманням встановлених показників якості послуг.
Параметри якості електричної енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації.
Відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язки енергопостачальників або інших суб`єктів, визначених законом щодо постачання та розподілу електричної енергії, встановлюються законом, що регулює відносини у сфері постачання та розподілу електричної енергії.
Послуга з постачання електричної енергії надається згідно з умовами договору та вимогами правил, затверджених Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (ч. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з частиною першою статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії станом на виникнення заборгованості регулювалися Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (далі – Правила).
Відповідно до пункту 4.1 Правил, розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.
Згідно з абз. 2 п.4.10 Правил, побутові споживачі та суб`єкти господарювання, предметом діяльності яких є надання житлово-комунальних послуг населенню, у межах ненаданих населенню послуг, установи та організації, які утримуються за рахунок коштів (внесків) населення, здійснюють повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії, як правило один раз за фактичними показами засобів комерційного обліку електричної енергії на початку періоду наступного за розрахунковим, відповідно до договору про постачання електричної енергії.
Пунктом 4.12 Правил передбачено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої та купленої енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.
У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15 викладено правовий висновок, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі
Аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду України у постанові від 7 липня 2020 року по справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19).
Таким чином, відсутність укладеного договору не звільняє споживача від обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Факт проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 стверджується актом про проживання особи без реєстрації місця проживання від 19.01.2026, складеним у присутності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не заперечується відповідачем.
Загальна сума заборгованості за спожиту електроенергію у період з грудня 2023 року по січень 2026 року становить 8 951 грн 14 коп.
Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Таким чином, на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , яка є фактичним користувачем домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язана своєчасно та у повному обсязі сплачувати ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» за спожиту електричну енергію, незважаючи на відсутність укладеного між сторонами договору на надання таких послуг.
Заборгованість відповідача перед позивачем доведена суду належними та допустимими доказами, не заперечувалась та не оспорювалась відповідачем, нею не подавалось суду заяв про те, що на цей час така заборгованість ним погашена повністю або частково, а тому вимога позивача про стягнення суми основного боргу у сумі 8 951 грн 17 коп. підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст. 625 ч.2 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Борг відповідача зріс внаслідок інфляції на суму 1 882 грн 29 коп., 3%річних у сумі 608 грн 59 коп., які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат, понесених на здійснення робіт з припинення електроживлення споживача у сумі 834 грн 72 коп.
Як встановлено в судовому засіданні, на теперішній час об`єкт нерухомого майна відключений від мережі електропостачання.
Згідно підпункту 2 п.7.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше 10 робочих днів до моменту відключення у разі заборгованості по оплаті за спожиту електроенергію відповідно до умов договору з електропостачальником.
Згідно підпункту 2 п.7.5 Правил витрати оператора системи на здійснення робіт з припинення та відновлення електроенергії споживача покриваються за рахунок коштів ініціатора здійснення цих робіт, які відшкодовуються йому споживачем.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача, понесених на здійснення робіт з припинення електроживлення споживача у сумі 834 грн 72 коп. підлягають задоволенню.
Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином на підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність позовних вимог ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту електричну енергію у сумі 8 951 грн 17 коп., трьох відсотків річних у сумі 608 грн 59 коп., інфляційних втрат у сумі 1 882 грн 29 коп., витрат на здійснення робіт з припинення електроживлення у сумі 834 грн 72 коп., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 3 328 грн 00 коп.
Керуючись ст. 10, 12, 13, 141, 264, 265, 274 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» (18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, 166, код ЄДРПОУ 42474208) до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо) про стягнення боргу за спожиту електричну енергію – задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ»:
- заборгованість за спожиту електричну енергію за період з 01.12.2023 по 31.01.2026 у сумі 8 951 (вісім тисяч дев`ятсот п`ятдесят одна) грн 14 коп. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № НОМЕР_2 у Філії Черкаського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» МФО 354507;
- інфляційні втрати у сумі 1 882 (одна тисяча вісімсот вісімдесят дві) грн 29 коп. та 3% річних у сумі 608 (шістсот вісім) грн 59 коп. на рахунок НОМЕР_3 у АБ «УКРГАЗБАНК»;
- витрати на здійснення робіт з припинення електроживлення у сумі 834 (вісімсот тридцять чотири) грн 72 коп. на рахунок НОМЕР_3 у АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ» судовий збір у сумі 3 328 (три тисячі триста двадцять вісім) гривні 00 копійок на рахунок № НОМЕР_3 в АБ «УКРГАЗБАНК».
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядя кщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Черкаського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська