Справа №760/11171/25 2-о/760/55/26	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді Ішуніної Л. М.,
за участю секретаря судового засідання Воловіченко Л. В.,
заявника ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Київська міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що свідоцтво про право власності серії, видане на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 02 грудня 2010 року № 1617-С/КІ, на квартиру АДРЕСА_1 , належить громадянину Республіки Ірак ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 , з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі та від якого має двох спільних дітей, поряд із паспортом громадянина Республіки Ірак мав також посвідчення особи, видане йому Сполученим королівством Великої Британії і Північної Ірландії, в якому були зазначені інші ім`я та дата народження, а саме - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Таке посвідчення особи він отримав, перебуваючи на території Великої Британії, куди був змушений виїхати внаслідок військового конфлікту в Республіці Ірак.
Зазначає, що саме на ім`я ОСОБА_3 , як власника, було оформлене і вищевказане свідоцтво про право власності на квартиру, а право власності на квартиру зареєстроване за тією ж особою. Після його смерті вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за себе та за малолітніх дітей як спадкоємці першої черги за законом, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки право власності на квартиру зареєстроване не за ОСОБА_2 , а за ОСОБА_3 .
Стверджує, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією самою особою, у зв`язку з чим свідоцтво про право власності на квартиру фактично належить її померлому чоловікові ОСОБА_2 . Іншим, ніж судовим, шляхом встановити цей факт неможливо, а його встановлення є необхідним для оформлення нею та її малолітніми дітьми спадкових прав на квартиру. У зв`язку з наведеним просить заяву задовольнити.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 квітня 2025 року вказану справу передано судді Ішуніній Л. М.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 квітня 2025 року заяву залишено без руху для усунення недоліків. 
12 серпня 2025 року на виконання вимог ухвали про усунення недоліків заявником надано заяву в новій редакції. 
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 01 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання в порядку окремого провадження та витребувано з Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори спадкову справу відносно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
11 листопада 2025 року надійшла інформація з Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори.
25листопада 2025 року до суду надійшли письмові пояснення заінтересованої особи - Київської міської ради, в яких заперечень по суті заяви не висловила. Звернула увагу, що в разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцезнаходженням нерухомого майна зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, а спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. З огляду на те, що прийняте рішення може вплинути на права або обов`язки територіальної громади в особі Київської міської ради, просила прийняти рішення відповідно до вимог законодавства України з урахуванням наданих пояснень. Розгляд справи просила здійснити без участі її представника.
У судовому засіданні заявник підтримала свою позицію, викладену в заяві та просила її задовольнити.
Заінтересована особа - Київська міська рада в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у поданих поясненнях просила розгляд справи здійснювати без участі представника.
За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення свідків, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків.
За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом установлено, що згідно з паспортом громадянина Республіки Ірак серії та номер « НОМЕР_1 », виданим у м. Сулейманія 01 липня 2014 року, дійсним до 29 червня 2022 року, його власником є ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , чоловічої статі, місце народження - ОСОБА_6 , ім`я матері - ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ).
Згідно з посвідченням особи (Travel Document / Certificate of Identity) серії та номер « НОМЕР_2 », виданим 19 жовтня 2005 року Сполученим королівством Великої Британії і Північної Ірландії, його власником є ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , чоловічої статі, місце народження - Ірак , громадянин Іраку.
Згідно з карткою фізичної особи - платника податків, виданою ДПА у м. Києві, 18 січня 2007 року ОСОБА_3 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , наданий Державною податковою адміністрацією України.
Відповідно до свідоцтва про право власності серії НОМЕР_4 від 20 грудня 2010 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення - виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 02 грудня 2010 року № 1617-С/КІ, квартира АДРЕСА_1 , складається з 3 кімнат, жилою площею 73 кв. м, загальною площею 124 кв. м, дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . 
Згідно з витягом про державну реєстрацію прав № 28716898 від 19 січня 2011 року, виданим Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 , номер запису: 45607 у книзі: 576-59, реєстраційний номер: 32666302, дата прийняття рішення про державну реєстрацію: 18 січня 2011 року.
21 червня 2016 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_11 було укладено шлюб у Суді цивільного стану в Сулейманії ( Регіон Курдистану / Ірак ), що підтверджується записом про укладення шлюбу № 257/М/2016 від 15 травня 2016 року (запис вчинено 21 червня 2016 року), легалізованим у встановленому порядку та перекладеним на українську мову. У вказаному записі чоловіком зазначено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неодружений; дружиною - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , незаміжня, громадянка України.
ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народився син - ОСОБА_14 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданим 03 липня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в якому батьком зазначено ОСОБА_2 , громадянина Республіки Ірак, а матір`ю - ОСОБА_1 , громадянку України. 
ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася друга дитина - донька ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_6 , виданим 02 жовтня 2020 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому батьком зазначено ОСОБА_2 , громадянина Республіки Ірак, а матір`ю - ОСОБА_1 , громадянку України. Згідно з карткою платника податків ОСОБА_15 присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .
Відповідно до копії запису про смерть, виданого Урядом Іракського Курдистану, Міністерством охорони здоров`я, Медичною і біологічною статистикою, легалізованого та перекладеного на українську мову, номер основного свідоцтва НОМЕР_9 від 20 червня 2020 року, серійний номер запису (819) за 2020 рік, помер ОСОБА_4 , громадянин Республіки Ірак, 1970 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце настання смерті - лікарня, причина смерті - коронавірусна інфекція.
Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Пічевської Н. В. від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Підставою для відмови стало те, що право власності на зазначену вище квартиру зареєстровано за іншою особою, а саме за гр. ОСОБА_3 .
Звертаючись до суду з указаною заявою, ОСОБА_1 посилалася на те, що встановлення зазначеного факту має для заявника юридичне значення, оскільки породжує юридичні наслідки - є необхідним для оформлення нею та її малолітніми дітьми спадкових прав після смерті ОСОБА_2 . Іншого порядку встановлення цього факту, ніж судовий, чинним законодавством не передбачено, оскільки орган, який видав свідоцтво про право власності, не має повноважень вносити до нього відповідні зміни щодо власника.
Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
У відповідності до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до пунктів 1, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що у разі, коли установи, які видали правовстановлюючі документи, не можуть виправити допущені в них помилки, або документ виданий на ім`я, яке не співпадає з даними цієї особи в інших офіційних документах, особи мають право звернутись до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. При розгляді цих справ суд встановлює саме належність особі документа. 
Згідно з підпунктом 4.2 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є, зокрема, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Встановлення в судовому порядку факту належності правовстановлюючого документа спадкодавцеві дає можливість заявниці завершити оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Спір про право між сторонами у даній справі відсутній.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією самою особою, заявником надано висновок спеціаліста Відокремленого підрозділу Приватного підприємства «Консалтинг Експерт Груп» «Діктум-Фактум» «Центр експертиз та оцінки» Михайлова В. О. від 11 грудня 2024 року № 36.
На дослідження спеціалісту були надані паспорт громадянина Республіки Ірак на прізвище ОСОБА_4 , серія та номер « НОМЕР_1 », та копія сторінок паспорта громадянина Великої Британії на прізвище ОСОБА_3 , серія та номер « НОМЕР_2 ». Шляхом дослідження відбитка пальця руки на сторінці № 3 паспорта громадянина Республіки Ірак та двох відбитків пальців рук, зображення яких наявні на копії сторінок паспорта громадянина Великої Британії, методом візуального та мікроскопічного зіставлення в різних режимах освітлення, спеціаліст встановив часткове співпадіння за загальними ознаками будови папілярних узорів, а також за ідентифікаційними ознаками: початок папілярної лінії, розгалуження папілярної лінії, вигин папілярної лінії, закінчення папілярної лінії, розрив папілярної лінії та злиття папілярної лінії. На підставі проведеного дослідження спеціаліст зробив висновок, що відбиток пальця на сторінці № 3 паспорта громадянина Республіки Ірак на прізвище ОСОБА_4 , серія та номер « НОМЕР_1 », та два відбитки пальців, зображення яких наявні на копії сторінок паспорта громадянина Великої Британії на прізвище ОСОБА_3 , серія та номер « НОМЕР_2 », залишені однією особою.
Те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є однією і тією самою особою, підтверджується також низкою інших узгоджених між собою доказів та обставин, які у своїй сукупності утворюють чітку та послідовну картину відносин заявника з померлим.
Так, заявник як дружина та спадкоємиця разом з їхніми спільними дітьми постійно та безперервно проживала у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , а також брала безпосередню участь у проведенні ремонтних робіт у даній квартирі та її утриманні ще за життя спадкодавця. Зокрема, 12 травня 2018 року ОСОБА_1 виступила замовницею послуг із влаштування вузла комерційного обліку теплової енергії у квартирі за вказаною адресою, що підтверджується Договором № 02-05 на проведення монтажних та пусконалагоджувальних робіт, укладеним між ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_17 22 червня 2018 року був складений акт прийняття даного вузла обліку теплової енергії для потреб опалення окремого приміщення за адресою АДРЕСА_2 у присутності споживача ОСОБА_3 (в документі міститься описка в імені).
Згідно з квитанціями про оплату комунальних послуг за період з 2017 року по 2025 рік платежі за комунальні послуги та послуги з утримання будинку за квартирою АДРЕСА_1 , здійснювалися як на ім`я ОСОБА_3 , так і на ім`я ОСОБА_1 , що додатково свідчить про їх спільне проживання у вказаній квартирі та про те, що ці особи в очах постачальників комунальних послуг та обслуговуючих організацій сприймалися як одна сім`я, яка проживає за однією адресою. Зокрема, у жовтні 2009 року між ОСОБА_3 , як власником квартири, та ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» був укладений Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг, в якому контактний телефон вказаний той самий, який зазначений в акті прийняття на комерційний облік від 22 червня 2018 року як телефон споживача ОСОБА_3 . 
Після смерті спадкодавця, з червня 2020 року заявник справно сплачує за комунальні послуги та послуги з утримання будинку і прибудинкової території. У жовтні 2020 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» було укладено Комплексний договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, надання комунальних послуг та додаткових послуг у будинку, в якому знаходиться вищезазначена квартира.
Зазначені обставини спільного проживання заявника та спадкодавця у квартирі підтверджуються також довідкою від 20 березня 2025 року за вих. № 20/03-1, виданою головою правління ОСББ «Срібна вежа», з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно з 2017 року разом з чоловіком періодично з`являлась в будинку за адресою: АДРЕСА_2 ; у 2018 році ОСОБА_1 почала робити ремонт у квартирі АДРЕСА_3 за вказаною адресою; після закінчення ремонту у квартирі АДРЕСА_3 з 2019 року по теперішній час ОСОБА_1 на постійній основі проживає разом зі своїми дітьми: ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , зарекомендувала себе як спокійна, доброзичлива та неконфліктна людина.
Обставини, на які посилається заявниця, узгоджуються з показаннями свідків, допитаних у судовому засіданні. 
Так, свідок ОСОБА_18 , який є вітчимом заявниці та виховував її з 5 років, підтвердив, що знає померлого з 2004 року і йому достеменно відомо, що у чоловіка його дочки два прізвища. 
Свідок ОСОБА_19 , яка проживає в одному будинку із заявницею з 2011 року, підтвердила, що чоловік заявниці ОСОБА_20 є батьком її дітей, він помер за кордоном, що у нього було два прізвища, які він змінив у зв`язку з війною в Іраку . 
Свідок ОСОБА_22 , яка знайома із заявницею з 2011-2012 років і перебуває з нею у сусідських відносинах, підтвердила, що заявниця разом з чоловіком робили ремонт у квартирі на АДРЕСА_4 і що заявниця з дітьми проживає у цій квартирі, що чоловіка заявниці звали ОСОБА_20 і що він помер, а право власності на квартиру оформлене на її чоловіка. 
Показання свідків є послідовними, узгоджуються між собою та з іншими доказами у справі і додатково підтверджують факт того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - це одна і та сама особа, яка перебувала у фактичних, а згодом і в зареєстрованих шлюбних відносинах із заявником.
З урахуванням викладеного, оцінивши за правилами статті 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з критерію доведення «поза розумним сумнівом», судом достовірно встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Республіки Ірак (паспорт серії та номер « НОМЕР_1 »), та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (посвідчення особи Сполученого королівства Великої Британії і Північної Ірландії серії та номер « НОМЕР_2 »), є однією і тією самою особою. 
Враховуючи викладене, встановлені на підставі наявних у матеріалах справи документів та показань свідків обставини, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 1-23, 76-81, 89, 95, 258-259, 263-265, 268, 273, 293-294, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Заяву задовольнити.
Встановити юридичний факт, що свідоцтво про право власності серії НОМЕР_4 від 20 грудня 2010 року, видане Головним управлінням житлового забезпечення - виконавчим органом Київської міської ради (Київською міською державною адміністрацією) на підставі наказу Головного управління житлового забезпечення від 02 грудня 2010 року № 1617-С/КІ, на квартиру АДРЕСА_1 , складається з 3 кімнат, жилою площею 73,00 кв. м, загальною площею 124,00 кв. м, належить громадянину Республіки Ірак ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відомості щодо учасників справи:
заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_5 ;
заінтересована особа - Київська міська рада, код ЄДРПОУ 22883141, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л. М. Ішуніна