?
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/7742/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І., 
секретаря судового засідання - Кондратюк Л. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 (колегія суддів: Буравльов С. І., Андрієнко В. В., Шапран В. В.) та рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2025 (суддя Щербаков С. О.) у справі
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія" до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про зобов`язання вчинити дії та стягнення 10 000 000,00 грн,
за участю:
представника позивача - Житченко О. В., 
представника відповідача - Яковченко Р. Г., 
ВСТАНОВИВ: 
Короткий зміст позовних вимог 
1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгова електрична компанія" (далі - ТОВ "Торгова електрична компанія") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - ПАТ "НЕК "Укренерго"), в якому просить суд: 
- зобов`язати ПАТ "НЕК "Укренерго" направити адміністратору розрахунків подання щодо відсутності заборгованості у ТОВ "Торгова електрична компанія" за надані у період дії воєнного стану оператором системи передачі послуги з передачі електричної енергії в обсязі споживання електроенергії споживачами такого електропостачальника;
- стягнути з ПАТ "НЕК "Укренерго" на користь ТОВ "Торгова електрична компанія" моральну шкоду у розмірі 10 000 000,00 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що заборгованість позивача за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2019 № 0264-02024 (далі - договір про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024) виникла до початку введення воєнного стану, однак відповідачем безпідставно було направлено подання до адміністратора розрахунків та присвоєно позивачу статус "Переддефолтний". На думку позивача, такі дії відповідача суперечили пункту 10.16 розділу X Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 307 (у редакції згідно зі змінами, внесеними постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 03.06.2025 № 840) (далі - НКРЕКП; Правила ринку відповідно).
Фактичні обставини справи, встановлені судами
3. 01.01.2019 ТОВ "Торгова електрична компанія" (користувач) та ПрАТ "НЕК "Укренерго" (оператор системи передачі, ОСП) уклали договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0264-02024, відповідно до умов пункту 1.1 якого ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - послуга), а користувач зобов`язується здійснювати оплату за послугу відповідно до умов цього договору.
4. Відповідно до пункту 3.1 цього договору ціна договору визначається згідно з діючим на момент надання послуги тарифом на послуги з передачі електричної енергії, встановленим Регулятором, що оприлюднюється ОСП на власному вебсайті в мережі "Інтернет".
5. Як передбачено пунктом 4.1 договору про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024, для розрахунків за цим договором використовується плановий і фактичний обсяг послуги: 1) плановий обсяг послуги визначається на основі наданих користувачем і погоджених ОСП повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць; 2) визначення фактичного обсягу послуги у розрахунковому місяці здійснюється на підставі даних щодо погодинних обсягів передачі електроенергії по точках комерційного обліку, які зареєстровані за відповідним користувачем (додаток № 2). З цією метою застосовується дані обліку адміністратора комерційного обліку та ЕІС користувача. 
6. За змістом пункту 6.2 договору про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024 користувач здійснює поетапну передоплату планової вартості послуги ОСП таким чином: 1 платіж - до 17.00 години другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі не менше 1/5 від планової вартості послуги, визначеної згідно з розділом 5 цього договору. Подальша оплата може здійснюватися щоденно або шляхом сплати 1/5 від планової вартості послуг, яка визначена згідно з розділом 5 договору, у кожен з наступних періодів: 2 платіж - із 06 до 10 числа розрахункового місяця, 3 платіж - із 11 до 15 числа розрахункового місяця, 4 платіж - із 16 до 20 числа розрахункового місяця, 5 платіж - із 21 до 25 числа розрахункового місяця. При цьому розмір оплати у вказані періоди повинен бути не менше планової вартості послуг, яка визначена згідно з пунктом 4 на 5 днів наперед. 
7. Пунктом 6.5 договору про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024 встановлено, що користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг послуги протягом 3 банківських днів з моменту та на підставі отримання акта приймання-передачі послуги, який ОСП надає користувачу протягом перших 5 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих виконавцем, або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою "Системи управління ринком" (далі - Сервіс), з використанням електронно-цифрового підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді у порядку, визначеному законодавством. 
8. Пунктом 6.6 договору про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024 сторони погодили, що у разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі послуги користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі послуги вартість послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з моменту отримання акта. Процедура оскарження не звільняє користувача від платіжного зобов`язання у встановлений договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дати отримання акта приймання-передачі послуги, то вважається, що цей акт прийнято без розбіжностей.
9. Вказаний договір діяв між сторонами до 31.12.2023, а з 01.01.2024 між ТОВ "Торгова електрична компанія" та ПАТ "НЕК "Укренерго" вступив у дію договір про надання послуг з передачі електричної енергії № 0264-02024-ПП.
10. 09.06.2025 відповідач направив на адресу позивача лист № 01/35574 "Про можливість набуття статусу "Переддефолтний", в якому зазначив про наявність у позивача заборгованості за надані у період дії воєнного стану послуги з передачі електричної енергії у сумі 170 372 761,85 грн. Вказана заборгованість є підставою для направлення подання до адміністратора розрахунків, передбаченого пунктом 10.16 Правил ринку. 
11. Листом від 13.06.2025 № 01/36836 відповідач повторно звернувся до позивача, в якому зазначив про те, що станом на 11.06.2025 заборгованість за договором про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024 складає 170 372 761,85 грн із ПДВ. Зазначена заборгованість виникла у зв`язку з відсутністю оплати наданих ОСП послуг з передачі електричної енергії. Для уникнення набуття статусу "Переддефолтний" відповідач просив позивача здійснити оплату зазначеної заборгованості не пізніше 15.06.2025 включно.
12. Позивач листами від 16.06.2025 № ЮР/3413 та від 10.06.2025 № ЮР/2970 повідомив відповідача про те, що заборгованість у розмірі 170 372 761,85 грн у нього виникла за договором від 01.01.2019 № 0264-02024 у минулі періоди (за 2019 рік та за 2021 рік) і врегульовується в судовому порядку, а тому не може бути підставою для застосування до позивача заходів, передбачених розділом XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" і пунктом 10.16 останньої редакції Правил ринку. 
13. 19.06.2025 ТОВ "Торгова електрична компанія" отримало на електронну пошту повідомлення від ПАТ "НЕК "Укренерго", яким доведено до відома, що згідно з пунктом 1.7.1 Правил ринку ТОВ "Торгова електрична компанія" набуває статусу "Переддефолтний" із 19.06.2025 та його включено до переліку учасників ринку, які набули статусу "Переддефолтний".
14. На думку позивача, спір у справі виник у зв`язку з тим, що дії відповідача щодо направлення адміністратору ринку подання про незабезпечення позивачем оплати за надані у період дії воєнного стану послуги з передачі електричної енергії є протиправними і такими, що порушують права та інтереси позивача, що, у свою чергу, призвело до безпідставного й протиправного набуття позивачем статусу "Переддефолтний" та заподіянню шкоди діловій репутації останньому.
15. При цьому судами встановлено, що Господарський суд міста Києва рішенням від 18.01.2024 у справі № 910/11285/23, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2024 та постановою Верховного Суду від 11.07.2024, у задоволенні позову ПАТ "НЕК "Укренерго" до ТОВ "Торгова електрична компанія" про стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за період липень 2022 року - травень 2023 року за договором про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024 відмовив. Суд констатував, що у період із 01.07.2022 по 31.05.2023 ТОВ "Торгова електрична компанія" сплатило надані ОСП послуги на загальну суму 190 887 320,48 грн, тобто у більшому розмірі, ніж було нараховано. 
16. Зі змісту іншого рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2024 у справі № 910/320/24 вбачається, що між сторонами виник спір щодо заборгованості ТОВ "Торгова електрична компанія" за надані послуги з передачі електричної енергії у період із червня по листопад 2023 року у розмірі 120 608 733,01 грн за договором про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024, оскільки сплачені фактично відповідачем кошти за вказаний період були враховані за минулі періоди. Судом у справі № 910/320/24 було встановлено, що у період із червня 2023 року по листопад 2023 року ОСП надав, а ТОВ "Торгова електрична компанія" прийняв послуги за договором на загальну суму 121 565 450,77 грн, що підтверджується актами приймання-передачі послуг. У вказаному періоді відбулися також коригування об`ємів та сум наданих послуг за договором за більш ранні місяці. У зв`язку із зазначеним сума основного боргу з урахуванням цих коригувань зменшилася до 120 608 733,01 грн. Згідно з платіжними інструкціями, наданими ТОВ "Торгова електрична компанія", було сплачено послуги на суму 121 461 496,15 грн, тобто у розмірі більшому, аніж заявлено ОСП. Господарський суд міста Києва рішенням від 01.05.2024 у справі № 910/320/24, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 та постановою Верховного Суду від 19.11.2024, у задоволенні позову ПАТ "НЕК "Укренерго" до ТОВ "Торгова електрична компанія" про стягнення заборгованості за послуги з передачі електричної енергії за період червень - листопад 2023 року також відмовив.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
17. 14.11.2025 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення, залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026, про часткове задоволення позову.
18. Зобов`язано ПАТ "НЕК "Укренерго" направити адміністратору розрахунків подання щодо відсутності заборгованості у ТОВ "Торгова електрична компанія" за надані у період дії воєнного стану оператором системи передачі послуги з передачі електричної енергії в обсязі споживання електроенергії споживачами такого електропостачальника. В іншій частині позову відмовлено.
19. Задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії, суди зазначили, що: 
- на період дії правового режиму воєнного стану статус "Переддефолтний" присвоюється електропостачальнику виключно у разі несплати за послуги оператора системи передачі, які були надані в період дії воєнного стану, тобто починаючи з 24.02.2022; 
- заборгованість у розмірі 170 372 761,85 грн, яка стала підставою для направлення позивачу повідомлення про набуття статусу "Переддефолтний", виникла у минулі періоди (2019 та 2021 роки), тобто до початку дії воєнного стану;
- рішеннями в інших господарських справах (№ 910/11285/23 та № 910/320/24), які набрали законної сили і мають преюдиційне значення, вже було встановлено факт відсутності у позивача заборгованості за періоди з липня 2022 року по травень 2023 року та з червня 2023 року по листопад 2023 року;
- загальна сума здійснених позивачем на користь відповідача сплат за надані послуги у період із 24.02.2022 по 19.06.2025 становить 814 537 051, 85 грн за договором про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024 та за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 01.01.2024 № 0264-02024-ПП, в той час як розмір фактично наданих послуг за період із 01.03.2022 по 19.06.2025 становить 807 320 864,84 грн, тобто позивачем було сплачено за надані послуги у більшому розмірі;
- суди дійшли висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача вчинити дії стосовно направлення подання щодо відсутності боргу є ефективним і належним способом захисту його прав. 
20. Суди відмовили у стягненні моральної шкоди, оскільки позивач не надав жодних доказів факту її понесення та реального погіршення своєї ділової репутації. Крім того, не було доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та заявленими негативними наслідками, що є обов`язковою умовою для відшкодування. 

Короткий зміст касаційної скарги 
21. ПАТ "НЕК "Укренерго" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, зі змісту якої вбачається, що скаржник просить скасувати оскаржені судові рішення в частині задоволених позовних вимог і передати справу в частині цих вимог на новий розгляд до суду першої інстанції.
22. Підставою касаційного оскарження ПАТ "НЕК "Укренерго" визначило пункти 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), наполягаючи на відсутності висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, зокрема: 
- щодо застосування абзацу десятого пункту 15-2 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії"; підпункту 3 пункту 1.7.1 глави 1.7 розділу І, пункту 10.16 (зокрема, абзаців першого, п`ятого підпункту 1) розділу Х Правил ринку (у редакції постанови НКРЕКП від 24.06.2019 № 1168); пункту 6 Положення про особливості постачання електричної енергії споживачам та розрахунків між учасниками роздрібного ринку електричної енергії у період дії в Україні воєнного стану, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 13.04.2022 № 148 (далі - наказ Міненерго № 148); 
- щодо застосування статей 75, 86, частин першої другої, п`ятої статті 236, підпунктів "а", "в" пункту 3 частини першої статті 282 ГПК України. 
23. Крім того, скаржник з посиланням на пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України стверджує, що суди попередніх інстанцій не дослідили зібрані у справі докази. 
24. Узагальнено доводи касаційної скарги зводяться до того, що:
- суди попередніх інстанцій не дослідили належним чином докази та дійшли передчасного висновку про відсутність у позивача заборгованості, оскільки помилково врахували загальну суму платежів за двома різними договорами (старим від 01.01.2019 та новим від 01.01.2024), замість того, щоб порівняти фактичний розмір зобов`язань та здійснених оплат виключно за спірним договором про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024;
- судами було неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, проігноровано той факт, що законодавство не передбачає зарахування оплат за новим договором у рахунок погашення зобов`язань за попереднім. Крім того, суди безпідставно обґрунтували свої рішення наказом Міненерго № 148, який втратив чинність ще у грудні 2023 року, не застосувавши при цьому чинні норми абзацу десятого пункту 15-2 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії" й оновлені Правила ринку, які і стали правовою підставою для присвоєння позивачу статусу "Переддефолтний";
- суди помилково застосували норми процесуального права щодо преюдиції (частина четверта статті 75 ГПК України), пославшись на рішення в інших справах (№ 910/11285/23 та № 910/320/24), адже висновок щодо наявності чи відсутності боргу є правовою оцінкою, а не фактичною обставиною. До того ж, спірні періоди у цих справах не охоплюють весь час дії воєнного стану (наприклад, не охоплено грудень 2023 року), а для набуття статусу "Переддефолтний" достатньо наявності будь-якої непогашеної заборгованості.
Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу
25. У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Торгова електрична компанія" просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, наполягаючи на тому, що судами попередніх інстанцій обґрунтовано встановлено той факт, що позивачем за період із 24.02.2022 по 19.06.2025 було сплачено більше, ніж вартість послуг із передачі, які були отримані позивачем у зазначений період. Отже, у відповідача були відсутні підстави для встановлення позивачу статусу "Переддефолтний" та "Дефолтний". 
Позиція Верховного Суду 
26. Відповідно до частини першої статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
27. Предметом касаційного оскарження є рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання вчинити дії. При цьому вказані судові рішення в іншій частині не оскаржуються, а тому не переглядаються Судом під час касаційного розгляду цієї справи. 
28. Предметом спору у цій справі є правомірність дій ПАТ "НЕК "Укренерго" щодо направлення адміністратору розрахунків подання про набуття ТОВ "Торгова електрична компанія" статусу "Переддефолтний".
29. Так, Законом України від 14.01.2025 № 4213-ІХ "Про внесення змін до деяких законів України у сферах енергетики і теплопостачання щодо удосконалення окремих положень, пов`язаних із веденням господарської діяльності та дією воєнного стану в Україні" внесено, зокрема, зміни до Закону України "Про ринок електричної енергії" і доповнено розділ XVII "Прикінцеві та перехідні положення" пунктом 15-2 (абзаци 10- 12) такого змісту:
Тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, за поданням оператора системи передачі або оператора систем розподілу електропостачальники (крім постачальника універсальних послуг та постачальника "останньої надії") набувають статусу "Переддефолтний" та "Дефолтний" у разі несплати за надані у період дії воєнного стану оператором системи передачі або оператором систем розподілу послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. Порядок набуття та припинення такими електропостачальниками статусу "Переддефолтний" та "Дефолтний" визначається Регулятором.
Тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, електропостачальник не набуває статусу "Дефолтний", за умови що розмір суми заборгованості оператора системи передачі за електричну енергію перевищує розмір суми заборгованості електропостачальника за електричну енергію відповідно до договору про врегулювання небалансів електричної енергії.
Тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, постачальник універсальних послуг не набуває статусу "Дефолтний" у разі несвоєчасної оплати за небаланс електричної енергії перед оператором системи передачі відповідно до договору про врегулювання небалансів електричної енергії.
30. Отже, підставою для набуття статусу "Переддефолтний" є недоплата постачальником послуг з передачі електричної енергії ОСП в обсязі споживання електроенергії споживачами таких електропостачальників, наданих у період дії воєнного стану, тобто починаючи з 24.02.2022.
Аналогічні норми закріплені у пункті 1.7.1 глави 1.7 розділу І та пункті 10.16 розділу Х Правил ринку.
31. Відповідно до підпункту 3 пункту 1.7.1 глави 1.7 розділу І Правил ринку учасник ринку набуває статусу "Переддефолтний", зокрема, при настанні подій або обставин, що є підставою набуття статусу "Переддефолтний", передбачених пунктом 10.16 розділу X цих Правил.
32. Згідно з пунктом 10.16 розділу Х Правил ринку тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану в Україні, ОСП та ОСР невідкладно, але не пізніше 17:00 робочого дня, що є другим робочим днем після п`ятнадцятого календарного дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє АР подання щодо електропостачальників (крім постачальника універсальних послуг та постачальника "останньої надії"), які не забезпечили до п`ятнадцятого числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, оплату за надані у період дії воєнного стану ОСП та/або ОСР послуги з передачі та/або розподілу електричної енергії, в обсязі споживання електроенергії споживачами таких електропостачальників.
33. Колегія суддів зазначає, що за змістом наведених норм права, обов`язковою умовою для ініціювання процедури надання учаснику ринку статусу "Переддефолтний" є наявність у нього заборгованості за послуги з передачі, що були надані саме в період дії воєнного стану (починаючи з 24.02.2022). При цьому чинне законодавство не встановлює мінімального розміру такої заборгованості, що означає, що будь-який факт прострочення оплати за послуги у період дії воєнного стану є достатньою підставою для відповідного подання ОСП.
34. Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що у ТОВ "Торгова електрична компанія" відсутня заборгованість перед ПАТ "НЕК "Укренерго" за період дії воєнного стану, посилаючись на обставини, встановлені у рішеннях Господарського суду міста Києва у справах № 910/11285/23 та № 910/320/24. 
35. Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
36. Згідно з частиною сьомою цієї статті правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
37. Аналізуючи положення частини сьомої статті 75 ГПК України, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17 (пункт 32) дійшла висновку, що преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи (підпункт 9.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20).
38. Правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо (підпункт 9.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/6355/20).
39. Досліджуючи питання правомірності посилання судами попередніх інстанцій на преюдиційність обставин, встановлених у судових рішеннях у справах № 910/11285/23 та № 910/320/24, колегія суддів зазначає таке.
40. Аналіз змісту вказаних судових рішень свідчить, що предметом дослідження у них були виключно обмежені періоди існування заборгованості ТОВ "Торгова електрична компанія" перед ПАТ "НЕК "Укренерго" за договором про надання послуг від 01.01.2019 № 0264-02024. Зокрема, у вказаних справах розглядалися періоди з липня 2022 року по травень 2023 року та з червня 2023 року по листопад 2023 року відповідно. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення боргу, суди виходили передусім із недоведеності з боку ПАТ "НЕК "Укренерго" факту наявності та розміру заборгованості за ці конкретні розрахункові місяці в межах наданих сторонами доказів.
41. Верховний Суд наголошує, що висновок суду про недоведеність існування боргу в межах одного судового процесу є правовою оцінкою наданих доказів (або їх відсутності), яка не є тотожною встановленню фактичної обставини безумовної відсутності боргу. Тому така оцінка не наділяється властивістю преюдиції для іншого спору, особливо у випадку, коли предметом іншого судового розгляду є правомірність дій, пов`язаних із наявністю заборгованості за значно ширший часовий проміжок.
42. Суди попередніх інстанцій не звернули уваги на те, що період дії воєнного стану, за який оператор системи передачі має право вимагати оплати під загрозою ініціювання статусу "Переддефолтний", розпочався 24.02.2022. Разом із тим у справах, на які послалися суди як на преюдиційні, взагалі не досліджувався стан розрахунків між сторонами за періоди з 24.02.2022 по червень 2022 року включно, а також за грудень 2023 року. З огляду на те, що наявність заборгованості хоча б за один із цих нез`ясованих періодів могла слугувати самостійною та достатньою законною підставою для набуття позивачем статусу "Переддефолтний" у червні 2025 року, суди безпідставно та передчасно поширили висновки за окремі місяці на весь період дії воєнного стану.
43. Окрім цього, судами порушено вимоги статей 86, 236 ГПК України щодо всебічного, повного й об`єктивного дослідження доказів у їх сукупності. Так, поза увагою місцевого та апеляційного судів залишилася та обставина, що між сторонами діяло два окремих правочини: договір від 01.01.2019 № 0264-02024 (який діяв до 31.12.2023) та новий договір від 01.01.2024 № 0264-02024-ПП. Визначаючи наявність так званої загальної переплати з боку позивача, суди помилково об`єднали платежі, здійснені за цими двома різними договорами.
44. Верховний Суд зауважує, що грошові кошти, сплачені контрагентом на виконання зобов`язань за новим договором (за послуги, надані у 2024- 2025 роках), не можуть автоматично зараховуватися в рахунок погашення заборгованості за попереднім договором. Довільна зміна кредитором цільового призначення платежу, всупереч зафіксованій у платіжному документі волі платника та без складання належних коригуючих первинних документів (як-от листа про уточнення призначення платежу, двостороннього акта зарахування зустрічних вимог, акта звірки взаєморозрахунків із відповідним коригуванням сальдо), є порушенням порядку ведення бухгалтерського обліку.
45. Виведення судами загального сальдо за обома договорами без належного аналізу цільового призначення кожного платежу призвело до хибного висновку про повну відсутність простроченої заборгованості за період дії воєнного стану. Судами так і не було достеменно встановлено, за який саме розрахунковий період воєнного стану у позивача існував борг, зазначений у листах-повідомленнях відповідача від 09.06.2025 і 13.06.2025, та чи був цей конкретний борг предметом дослідження у попередніх судових справах.
46. Зокрема, апеляційний суд в оскаржуваній постанові зазначив, що в платіжних інструкціях було вказано конкретний місяць та посилання на договір і період воєнного стану. Однак суд обмежився лише констатацією того, що такі реквізити існують, не перевіривши, чи покриває сума конкретного платежу вартість послуг саме за той місяць, який вказаний у його призначенні. Тобто замість помісячного аналізу апеляційний суд здійснив просте додавання усіх оплат за двома різними договорами (367 089 464,50 грн за старим та 447 447 587,35 грн за новим) і порівняв цю загальну суму (814 537 051,85 грн) із загальним обсягом наданих послуг (807 320 864,84 грн).
47. Крім того, оскільки аналіз призначення кожного конкретного платежу не проводився, суди не здійснили оцінку того, що певні місяці воєнного стану (наприклад, грудень 2023 року) взагалі не були предметом дослідження у справах № 910/11285/23 та № 910/320/24, судові рішення у яких вони врахували як преюдиційні. 
48. Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій про наявність "загальної переплати" є передчасними, оскільки ґрунтуються на безпідставному об`єднанні розрахунків за двома автономними правочинами: договором від 01.01.2019 № 0264-02024 та договором від 01.01.2024 № 0264-02024-ПП. У той же час математичний аналіз встановлених судами обставин свідчить, що за договором 2019 року в період дії воєнного стану обсяг наданих послуг (389 855 690,59 грн) перевищив суму фактичних оплат (367 089 464,50 грн), що може свідчити про існування реальної заборгованості у розмірі понад 22 766 226,09 грн.
49. Крім того, застосований судами підхід "загальної заборгованості" прямо суперечить приписам пункту 15-2 розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про ринок електричної енергії", де підставою для набуття статусу "Переддефолтний" визначено сам факт несплати за послуги, надані в період воєнного стану, незалежно від загального стану розрахунків за іншими зобов`язаннями.
50. Також колегія суддів вважає за необхідне вказати на помилковість застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права. 
51. Обґрунтовуючи свої рішення посиланням на наказ Міненерго № 148, суди залишили поза увагою той факт, що вказаний наказ втратив чинність ще у грудні 2023 року. Відповідно, спірні правовідносини щодо правомірності надання позивачу статусу "Переддефолтний" у червні 2025 року мали регулюватися виключно актуальними нормами Закону України "Про ринок електричної енергії" (з урахуванням змін, внесених Законом України від 14.01.2025 № 4213-IX "Про внесення змін до деяких законів України у сферах енергетики і теплопостачання щодо удосконалення окремих положень, пов`язаних із веденням господарської діяльності та дією воєнного стану в Україні") і чинною редакцією Правил ринку.
52. Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 73, 74, 76, 77, 86, 236- 238, 282 ГПК України, визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Для повного і всебічного розгляду справи важливим є встановлення та аналіз сукупного зв`язку зазначених вище обставин, а їх відсутність не дає змогу розглянути спір у відповідності до вимог законодавства та встановити наявність підстав для задоволення чи відмови у задоволенні позовних вимог.
53. Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції не можуть вважатися такими, що відповідають критеріям законності й обґрунтованості. 
54. Оскільки суди припустилися неправильного застосування норм матеріального права, порушили правила оцінки доказів, не встановили всіх фактичних обставин, що входять до предмета доказування та мають суттєве значення для правильного вирішення спору, а суд касаційної інстанції в силу імперативних приписів статті 300 ГПК України позбавлений права самостійно встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції на підставі пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
55. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду. 
56. Пунктом 1 частини третьої статті 310 цього ж Кодексу передбачено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1- 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.
Судові витрати 
57. Відповідно до приписів частини четвертої статті 129 ГПК України судові витрати у справі підлягають розподілу під час вирішення спору по суті, а оскільки за результатами розгляду касаційної скарги спір у цій справі не вирішено, розподіл судових витрат за результатами розгляду касаційної скарги є передчасним.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" задовольнити.
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.02.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 14.11.2025 скасувати, а справу № 910/7742/25 передати на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню 

Суддя Є. В. Краснов
Суддя Г. М. Мачульський
Суддя  Л. І. Рогач