ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27.04.2026 	м. Івано-Франківськ	Справа № 909/195/26	

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Максимів Т.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін матеріали справи
за позовом: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів"
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Вуд Павер"
про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 115 019 грн 96 коп.

установив: до Господарського суду Івано-Франківської області звернулося Акціонерне товариство Акціонерно-комерційний банк "Львів" з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Вуд Павер" про стягнення заборгованості за Кредитним договором від 26.10.2023 №827/В/2023 у сумі 115 019 грн 96 коп., з яких: 104 611 грн 16 коп. - сума основної заборгованості за кредитом; 10 408 грн 80 коп. - заборгованість за процентами.
Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.
23.02.2026 суд постановив відкрити провадження у справі та ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; встановив відповідачу строк для подання заяви у разі наявності заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з відповідним обґрунтуванням.
Відповідач ухвалу про відкриття провадження у справі отримав 23.02.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
23.02.2026 суд встановив відповідачу для подання відзиву на позов п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не подав.
Згідно з ч. 1 ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.
Статтею 178 ГПК України передбачене право відповідача подати суду відзив на позовну заяву. Разом з тим, як визначено в ч. 3 цієї статті, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи те, що клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило та з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
Позиція позивача.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань із повернення суми отриманого кредиту згідно з умовами Кредитного договору №827/В/2023 від 26.10.2023 виникла заборгованість з основного боргу в сумі 104 611 грн 16 коп. та 10 408 грн 80 коп. - за процентами. Позивач обґрунтував позов ст.525, 526, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України.
Позиція відповідача.
Відповідач відзиву на позов не подав, проти позову не заперечив.
Обставини справи. Оцінювання доказів.
26.10.2023 АТ АКБ "Львів" (далі - Банк) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобал Вуд Павер" (далі - Позичальник) уклали Кредитний договір №827/В/2023, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти та комісії за користування ним.
Відповідно до п. 2.1 договору банк видає позичальнику кредит, а позичальник приймає його на наступних умовах:
- розмір та валюта кредиту — 269 000 (двісті шістдесят дев`ять тисяч) грн (п. 2.1.1),
- призначення кредиту - для рефінансування кредиту №516/В/2021 від 14.06.2021,
- процентна ставка - 23,88 % річних (п. 2.1.3),
- дата повернення кредиту в повному обсязі - 25.10.2026 (п. 2.1.4),
- порядок видачі кредиту - безготівково на поточний рахунок банку позичальника НОМЕР_1 (п. 2.1.5),
- графік повернення кредиту - згідно графіка погашення кредиту оформленого додатком № 1 до цього договору, що є його невід`ємною частиною (п. 2.1.6).
Згідно п. 5.1. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.
Згідно п. 5.2. договору, повернення кредиту може здійснюватися шляхом безготівкових перерахунків або внесенням готівки в касу банку.
Відповідно до п.4.2. Кредитного договору – проценти за користування Кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по Кредиту за методом "факт/360" (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), за ставкою, визначеною у п.2.1.3. цього Договору з моменту видачі кредиту до терміну, вказаному в п.2.1.4. цього договору. Позичальник сплачує нараховані Банком проценти у валюті кредиту щомісяця не пізніше останнього календарного дня місяця, за який вони нараховані, якщо Графіком погашення кредиту не встановлені інші терміни сплати процентів.
Згідно з п. 2.7. договору, банк має право відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини та/або вимагати дострокового повернення кредиту зокрема у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених цим Договором та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов`язань за цим Додатковим договором, а також у випадку несвоєчасної сплати процентів та/або повернення Кредиту або його частини
Банк у випадках передбачених п. 2.7 цього договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, про що письмово повідомляє позичальника (п. 5.8.).
В п. 5.9. договору передбачено, що позичальник зобов`язаний протягом 10-ти робочих днів з моменту отримання письмової вимоги банку (п.5.8) достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором.
На виконання умов договору позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, надавши відповідачу кошти в розмірі та на умовах, визначених Кредитним договором, що підтверджується банківською випискою з рахунку відповідача, копія якої долучена до матеріалів справи.
В порушення умов договору, відповідач взяті на себе зобов`язання згідно Кредитного договору №827/В/2023 від 26.10.2023 не виконав, кредит у визначений договором строк не погасив, проценти за користування кредитними коштами не сплатив, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 115 019 грн 96 коп.
12.01.2026 позивач надіслав відповідачу лист - вимогу вих. №256/0-05 про погашення простроченої заборгованості, докази чого долучені до матеріалів справи, однак вказану вимогу Позичальник не отримав, за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується трекінгом Укрпошти 0505537838030, а тому залишилась без відповіді та виконання, що стало підставою для звернення до суду за захистом порушеного права.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.
Статтею 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають, зокрема, з договору.
Згідно із ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Як визначено в ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Пунктом 1 ст.530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч.2 ст.614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи ( ч.1 ст.73 ГПК України).
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України, встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Висновок суду.
Факт прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.
За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача 104 611 грн 16 коп. - основної заборгованості з кредиту, 10 408 грн 80 коп. - заборгованості з процентів.
Судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
При зверненні з позовом позивач сплатив судовий збір в сумі 2 662 грн 40 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №834509 від 16 лютого 2026 року.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи задоволення позову судовий збір в сумі 2 662 грн 40 коп., суд покладає на відповідача.
Керуючись ст. 8, 124 Конституції України, статтями 2, 86, 126, 129, 236-238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
задовольнити позов Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Вуд Павер" про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 115 019 грн 96 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Вуд Павер", вул. Незалежності, буд. 1, смт. Верховина, Верховинський район, Івано-Франківська область, 78700 (код 42176613) на користь Акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк "Львів", вул. Сербська, буд. 1, м. Львів, 79008 (код 09801546) 104 611 (сто чотири тисячі шістсот одинадцять) грн 16 коп. - сума основної заборгованості з кредиту, 10 408 (десять тисяч чотириста вісім) грн 80 коп. - заборгованості з процентів, а також 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн 40 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строк, встановлений розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.04.2026

Суддя Т. В. Максимів