Справа 521/10177/26
Провадження 1-кп/521/1747/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2026 року         м. Одеса
Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса кримінальне провадження, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42021163020000084 від 30.09.2021 року за обвинуваченням
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, громадянина України, розлученого, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останні рази:
- 28.01.2016 року Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186, ч.ч.1,2 ст.187, ст.395 КК України до покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі, звільнився по відбуттю покарання 15.03.2021 року;
- 10.10.2023 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 1 (одного) року 6 (шости) місяців позбавлення волі, покарання відбуте,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.185 КК України, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, у тому числі проти власності, з метою незаконного збагачення та отримання матеріальних благ, шляхом вчинення корисливих умисних злочинів, спрямованих на незаконне викрадення чужого майна, розробив план злочинної діяльності для вчинення особливо тяжких злочинів, спрямованих проти власності мешканців м.Одеси.
Усвідомивши для себе обставини та умови, що можуть сприяти або заважати вчиненню злочину, а також визначивши ряд необхідний заходів, що будуть ускладнювати викриття злочинів правоохоронними органами, ОСОБА_4 встановив для себе спосіб отримання швидкого та незаконного збагачення шляхом здійснення крадіжок, пов`язаних із проникненням у житло.
Розуміючи, що реалізація злочинного плану, направленого на систематичні крадіжки із проникненням у житлові приміщення на території м.Одеси, потребує залучення інших осіб, які будуть діяти за вказівками організатора та будуть об`єднанні загальною метою - отримання незаконного прибутку, ОСОБА_4 , приблизно на початку серпня 2021 року, залучив в якості безпосередніх виконавців Особа 1 (відносно якого продовжується судовий розгляд), з яким відбував покарання у 2019 році в ОВК №14 та раніше судимого за вчинення умисного тяжкого злочину, спрямованого проти власності, Особа 2 (відносно якого продовжується судовий розгляд), яким довів деталі плану протиправної діяльності, пов`язаної із незаконним проникнення до житла, з метою викрадення чужої власності. Після чого, зазначені особи, переслідуючи корисливі мотиви, дали свою добровільну згоду на участь разом із ОСОБА_4 у зазначеній протиправній діяльності під його безпосереднім керівництвом.
Таким чином, ОСОБА_4 , використовуючи свої лідерські якості, маючи рішучий та вольовий характер, будучи обізнаним про способи та заходи діяльності правоохоронних органів, щодо викриття та розслідування злочинів, спрямованих проти власності, розуміючи можливі наслідки протиправних дій, проте нехтуючи суворістю визначеного кримінальним законодавством покарання, створив на території м.Одеси мобільну організовану групу з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою – отримання незаконного прибутку, підпорядкувавши собі членів зазначеного злочинного угруповання під своїм безпосереднім керівництвом.
В результаті чого, члени зазначеної організованої групи під керівництвом ОСОБА_4 зорганізувалися у стійке злочинне об`єднання для скоєння крадіжок, пов`язаних з незаконним проникненням у житло, погодили план протиправних дій, визначили ролі кожного з учасників такої групи та встановили правила конспірації своєї незаконної діяльності, а також прийняли інші заходи щодо функціонування та тривалого існування вказаного злочинного угруповання (придбання мобільних телефонів, сім-карток, масок на обличчя, рукавиць, придбання засобів для відмикання замків тощо).
Згідно злочинного плану і розподілу функцій між членами групи, кожний з її учасників виконував відведені йому функції, а саме:
ОСОБА_4 , обравши собі роль керівника організованої групи, розробив план злочинної діяльності, який довів до відома інших учасників групи; визначив схему реалізації злочинного плану; планував і керував діями інших учасників; визначав предмет злочину та місця вчинення злочинів; безпосередньо приймав участь у вчиненні злочинів; використовуючи свій злочинний досвід та зв`язки забезпечував організовану ним групу засобами відкриття замків та безпосередньо здійснював підбір таких засобів при вчиненні злочинів; розробляв схеми приховування незаконної діяльності від правоохоронних органів; встановлював правила конспірації під час вчинення крадіжки (розвідки об`єкту на місці, спостерігання за потенційними потерпілими, спостереження за навколишньою обстановкою тощо); визначав предмет злочину; встановлював правила дисципліни між учасниками злочинного угруповання і контролював їх дотримання; приймав заходи впливу та заохочення до членів організованої та керованої ним групи; розподіляв кошти, отримані від вчинення злочину між членами злочинного угруповання.
Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд), будучи членами організованої групи, згідно розробленого плану та відведених їм ролей виконавців, здійснювали спостереження за об`єктами вчинення злочину та потенційними потерпілими, про що повідомляли ОСОБА_4 , після проведення розвідки та обстеження навколишньої обстановки, безпосередньо, після відмикання ОСОБА_4 дверних замків, проникали у квартири потерпілих, де проводили обшук приміщення та викрадали цінні речі та грошові кошти. Як співучасники, члени злочинного угруповання отримували частину викрадених грошових коштів.
Зазначена група має стійкий характер, високий ступінь організованості, відрізнялася побудованою ієрархією, чітким плануванням, підготовкою до вчинення злочинів, розподілом ролей та функцій між її учасниками.
Таким чином, на протязі тривалого часу, члени організованої ОСОБА_4 групи, а саме: Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд), скоїли ряд умисних злочинів проти власності, пов`язаних з незаконним проникнення до житла, при наступних обставинах.
Так, організатор злочинного угруповання ОСОБА_4 , приблизно в середині вересня 2021 року, більш точний час не встановлено, при невстановлених обставинах, діючи відповідно визначеної йому ролі та на виконання плану злочинної діяльності, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на крадіжку чужого майна, отримав з невстановленого джерела інформацію про місце проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , майно якого визначив об`єктом злочинного посягання членів організованої ним групи.
Починаючи з вересня до початку жовтня 2021 року, члени організованої та керованої ОСОБА_4 групи, а саме: Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) здійснювали спостереження за місцем проживання ОСОБА_6 , встановлювали час, коли останній залишає житло. Разом з цим, ОСОБА_4 обстежив замки на вхідних дверях до квартири АДРЕСА_3 та підібрав засоби для їх відкриття.
Так, провівши підготовчі заходи та встановивши, що потерпілий ОСОБА_6 залишив своє житло, 12.10.2021, об 12 годині 38 хвилин, члени організованої групи ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд), діючи відповідно до визначених їм ролей та на виконання плану злочинної діяльності, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на крадіжку чужого майна, прибули до будинку за адресою: АДРЕСА_4 , де розуміючи, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, члени організованої групи Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) почали спостерігати за оточуючою обстановкою, а організатор групи ОСОБА_4 , шляхом підбору ключа, відімкнув замки та разом з Особа 2 (відносно якого продовжується судовий розгляд) проник до квартири АДРЕСА_3 , де усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність, наслідки та бажаючи їх настання, обшукали приміщення вказаної квартири та викрали належне потерпілому майно, а саме: грошові кошти у розмірі 40 000 гривень, золотий хрестик, вартістю 1153,50 гривень. Особа 1 (відносно якого продовжується судовий розгляд) в цей час знаходився біля будинку по АДРЕСА_4 та спостерігав за обстановкою.
Після чого, ОСОБА_4 , Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) з місця скоєння злочину зникли, чим спричини потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 41153,50 гривень.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч.3 ст.27 ч.5 ст.185 КК України - організація таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, вчинена організованою групою.

Крім того, повторно, організатор злочинного угруповання ОСОБА_4 , приблизно в середині жовтня 2021 року, більш точний час не встановлено, при невстановлених обставинах, діючи відповідно визначеної йому ролі та на виконання плану злочинної діяльності, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на крадіжку чужого майна, отримав з невстановленого джерела інформацію про місце проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_5 , майно якого визначив об`єктом злочинного посягання членів організованої ним групи.
Починаючи з середини жовтня 2021 року, більш точний період часу не встановлено, члени організованої та керованої ОСОБА_4 групи, а саме: Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) здійснювали спостереження за місцем проживання ОСОБА_7 , встановлювали час, коли останній залишає житло. Разом з цим, ОСОБА_4 обстежив замки на вхідних дверях до будинку АДРЕСА_5 та підібрав засоби для їх відкриття.
Так, провівши підготовчі заходи та встановивши, що потерпілий ОСОБА_7 залишив своє житло, 23.10.2021, в період часу з 18.00. год. по 21.00. год., члени організованої групи ОСОБА_8 та Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд), діючи відповідно визначених їм ролей та на виконання плану злочинної діяльності, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на крадіжку чужого майна, прибули до приватного будинку за адресою: АДРЕСА_5 , де розуміючи, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, члени організованої групи Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) почали спостерігати за оточуючою обстановкою, а організатор групи ОСОБА_4 , шляхом підбору ключа, відімкнув замки та разом з Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) проникли до вказаного будинку, де усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність, наслідки та бажаючи їх настання, обшукали приміщення кімнат будинку та викрали належне потерпілому майно, а саме: грошові кошти у розмірі 10 300 гривень, наручний годинник марки «Hilfiger», вартістю 624,75 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 та Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) з місця скоєння злочину зникли, чим спричини потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 10 924,75 гривень.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч.3 ст.27 ч.5 ст.185 КК України - організація таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, вчинена організованою групою.

Крім того, повторно, організатор злочинного угруповання ОСОБА_4 , приблизно в середині жовтня 2021 року, більш точний час не встановлено, при невстановлених обставинах, діючи відповідно визначеної йому ролі та на виконання плану злочинної діяльності, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на крадіжку чужого майна, отримав з невстановленого джерела інформацію про місце проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_6 , майно якої визначив об`єктом злочинного посягання членів організованої ним групи.
Починаючи з середини жовтня 2021 року, більш точний період часу не встановлено, члени організованої та керованої ОСОБА_4 групи, а саме: Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) здійснювали спостереження за місцем проживання ОСОБА_9 , встановлювали час, коли остання залишає житло. Разом з цим, ОСОБА_4 обстежив замки на вхідних дверях до квартири АДРЕСА_7 та підібрав засоби для їх відкриття.
Так, провівши підготовчі заходи та встановивши, що потерпіла ОСОБА_9 залишила своє житло, 28.10.2021, приблизно о 12:00 годині, члени організованої групи ОСОБА_8 , Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд), діючи відповідно визначених їм ролей та на виконання плану злочинної діяльності, з корисливих мотивів, переслідуючи умисел, направлений на крадіжку чужого майна, прибули до будинку АДРЕСА_8 , де розуміючи, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, члени організованої групи Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) почали спостерігати за оточуючою обстановкою, а організатор групи ОСОБА_4 , шляхом підбору ключа, відімкнув замки та разом з Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) проникли до квартири АДРЕСА_4 вказаного будинку, де усвідомлюючи противоправний характер своїх дій, суспільну небезпечність, наслідки та бажаючи їх настання, обшукали приміщення кімнат вказаної квартири та викрали належне потерпілій майно, а саме: сейф сірого кольору, в якому знаходилися грошові кошти у розмірі 40 000 гривень.
Після чого, ОСОБА_4 та Особа 1 та Особа 2 (відносно яких продовжується судовий розгляд) з місця скоєння злочину зникли, чим спричини потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 40 000 гривень.

Кримінальна відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення передбачена ч.3 ст.27 ч.5 ст.185 КК України - організація таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, вчинена організованою групою.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, обставини, викладені в обвинувальному акті підтвердив та пояснив, що він дійсно за вказаних обставин та у зазначений час з особою 1 та особою 2 вчинив перелічені злочини стосовно потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 . З іншими особами познайомився ще раніше, коли відбував попереднє покарання у клопонії, організував їх для вчинення крадіжок, знаходив квартири для проникнення до них. Двері квартир відчиняв шляхом підбору ключів. За першим епізодом стосвно потерпілого ОСОБА_6 було викрадено грошові кошти 40000 грн. та в подальшому з`ясувалося, що у іншого співучасника крадіжки було вилучено золотий хрестик, який також було ними викрадено. Хрестик було повернуто потепрілому під час слідства, грошові кошти він поділив між учасниками крадіжки. Також крадіжка у потерпілого ОСОБА_7 була вчинена ним з іншими двома співучасникми, викрали грошові кошти у сумі 10300 грн. та годинник, годиник було повернуто потерпілому під час слідства, грошові кошти він також поділив між собою на трьох. Під час крадіжки у потерпліої ОСОБА_9 по вул.Філатова у м.Одеса було викрадено сейф з грошами у сумі 40000 грн., після виходу з під`їзду будинку його та інших співучасників було затримано працівниками поліції, грошові кошти були вилучені та повернуті. У вчиненому розкаюється. Позови потерпілих до нього про відшкодування матеральної шкоди визнає
Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в судове засідання не прибули, надали суду заяви про розгляд кримінального провадження за їх відсутності.

Ухвалою суду від 17.06.2026 року з кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та Особа 1 та Особа 2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст.27 ч.5 ст.185 КК України, матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 виділено в окреме провадження. 
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, враховуючи позицію обвинуваченого щодо вчиненого злочину, за згодою учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, оскільки учасники кримінального провадження вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені доказами, що знаходяться у матеріалах провадження та не потребують дослідження під час судового розгляду, суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, так само визнає фактичні обставини провадження доведеними. Тому суд, за згодою учасників судового провадження вважає доцільним обмежитись дослідженням доказів, а саме допитом обвинуваченого, дослідженням даних, які характеризують його особу та обставин, що мають значення для визначення міри покарання , цивільних позовів, судових витрат.
При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, стосовно характеристики особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що події кримінальних правопорушень мали місце, вина обвинуваченого доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані за ч.3 ст.27, ч.5 ст.185 КК України за кожним епізодом стосовно потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 як організація таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, вчинена організованою групою.
Вирішуючи питання про призначення покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, перебував на обліку з 2009 по 2013 рік у лікаря-психіатра, на час розгляду кримінального провадження на обліку не перебуває, офіційно не працює, свою вину визнав.
Відповідно до висновку комісіної судової психологічної експертизи від 17.12.2021 року має індивідуально-рольовий статус "емоційний лідер","координатор"(не виключається одночасне виконання декількох ролей), що зумовлено його індивідуально-психологічними властивостями і особливостями соціально-психологічної структури злочинної групи. 
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є його щире каяття під час судового розгляду, який вину визнав повністю, дав правдиві свідчення.
Відповідно до ст.67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.
Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. 
Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.
У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст.12 КК України вчинений обвинуваченим злочин, передбачений ч.3 ст.27 ч.5 ст.185 КК України є особливо тяжким злочином.
Згідно п.1 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику призначення судами кримінального покарання" №7 від 24.10.2003 року призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
Таким чином, враховуючи обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, захисту, потерпілих, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч.5 ст.185 КК України у виді 7 (сім) років позбавлення волі.
Підстав для застосування ст.69 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані.
Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).
Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».
Справедливе застосування норм права означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Крім того, відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 було затримано 28.10.2021 року в порядку ст.208 КПК України та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 28.10.2021 року, який неодноразово було продовжено під час судового розгляду.
У строк призначеного покарання ОСОБА_4 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення відповідно до вимог ст.72 КК України із розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення у вигляді тримання під вартою з 28.10.2021 року до набрання вироком законної сили у даному кримінальному провадженні.
Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Згідно приписів п.3 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
В силу ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України).
Нормою ч.1 ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.1 ст.1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Судом встановлено, що кримінальним правопорушенням, вчиненим спільними діями трьох осіб, цивільному позивачу ОСОБА_7 завдано майнової шкоди на загальну суму 10300 грн. та цивільному позивачу ОСОБА_6 завдано майнової шкоди на загальну суму 40000 грн. У своїх позовах потерпілі просять стягнути зазначені грошові кошти з ОСОБА_4 та інших обвинувачених Особа 1 та особа 2, стосовно яких продовжується судовий розгляд. Позовні вимоги не містять вимог про солідарне стягнення. Тому враховуючи фактичні обставини справи, обсяг участі ОСОБА_4 як співучасника у спричиненні шкоди ротерпілим та необхідність індивідуалізації цивільно-правової відповідальності, суд приходить до висновку, що з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягає стягненню треття частина заявлених позовних вимог, а саме на користь ОСОБА_7 - 3433,33 грн. та на користь ОСОБА_6 - 13333,33 грн.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Загальна сума судових витрат на залучення експертів у кримінальному провадженні становить 56460,54 грн., тому з ОСОБА_4 підлягає стгненню 1/3 частина зазначених витрат - 18820,18 грн.
Щодо речових доказів, суд зазначає наступне, що речові докази перебувають у матеріалах кримінального провадження за обвинуваченням Особа 1 та Особа 2, відносно яких продовжується судовий розгляд, з якого матеріали щодо обвинуваченого ОСОБА_4 були виділені в окреме провадження. Під час виділення матеріалів питання щодо передачі або окремого процесуального оформлення речових доказів не вирішувалося. За таких обставин питання про подальшу долю речових доказів підлягає вирішенню судом під час ухвалення остаточного рішення у кримінальному провадженні за обвинуваченням Особа 1 та Особа 2 , відносно яких продовжується судовий розгляд відповідно до вимог ст. 100 КПК України. 
Керуючись ст. ст. 124, 373,374 КПК України, суд –

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.5 ст.185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» .
На підставі вимог ч.ч.1,5 ст.72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 28.10.2021 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку - один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в частині позовних вимог до ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 3433,33 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про відшкодування майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, в частині позовних вимог до ОСОБА_4 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 13333,33 грн.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз у сумі 18820,18 грн.
Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м.Одеси протягом 30-ти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Суддя      ОСОБА_1