ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

05 червня 2026 року	Справа №160/12021/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеси О.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,- 

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі – позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі – відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Дніпропетровській області), в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0774042407 від 25.12.2024 р.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0775182407 від 25.12.2024 р.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №0774142407 від 25.12.2024 р.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПС» №0774262407 від 25.12.2024 р.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «ПН» №0774202407 від 25.12.2024 р.
В обґрунтування позовних вимог ФОП ОСОБА_1 зазначено, що він не погоджується з висновками, викладеними в Акті №3657/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 22.11.2024 р., оскільки вони, на думку позивача, не відповідають чинному законодавству України. Позивач вважає дії податкового органу неправомірними, а винесені відповідачем податкові повідомлення-рішення – такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне. Так, позивач зазначив, що план-графік проведення перевірок має формуватися у визначені терміни та включати платників податків, які мають найбільші критерії ризику визначені у відповідності до Порядку №524, у тому числі за даними інформаційних систем ДПС. При цьому, у позовній заяві зауважено, що позивач не відповідає жодному з критеріїв відбору, визначених пунктом 5 Розділу ІІІ Порядку № 524, а також п.п. 69.35-2 п.69 підрозділу 10 розділу XX ПК України. Враховуючи наведене, позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для включення ФОП ОСОБА_1 до плану графіку на 2024 рік, що, на думку позивача, свідчить про недотримання умов та порядку прийняття контролюючим органом рішення про проведення перевірки, що в свою чергу не може бути належною підставою для прийняття оскаржуваного наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 09.10.2024 р. за №4839-П «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 ». Враховуючи наведене, позивач стверджує, що рішення про проведення документальної планової виїзної перевірки, оформлене наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 09.10.2024 р. №4839-П «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_2 » є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки ГУ ДПС у Дніпропетровській області не мало права на проведення документальної планової виїзної перевірки позивача у зв`язку з відсутністю підстав для її проведення. Висновки контролюючого органу щодо порушення позивачем абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 р. за № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2015р. за №111/26556 в частині подання відомостей не в повному обсязі за період 1 кв. 2019р.- IV кв. 2023р., на думку позивача, є такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки з аналізу приписів, визначених п.14.1.180 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі – ПКУ) вбачається, що взаєморозрахунки з фізичними особами-підприємцями не передбачають, що ФОП ОСОБА_1 для них має статус податкового агента та зобов`язаний виконувати функції, передбачені п.п. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПКУ в частині нарахування та сплати податків, ведення податкового обліку і подачі податкової звітності, відповідно в частині таких виплат ФОП ОСОБА_1 жодним чином не порушує вимоги п. 176.2 ст. 176 ПКУ. При цьому, аналіз норм Податкового кодексу України дає чітке розуміння, що при перерахунку підприємцем коштів на рахунок іншого ФОП, позивач не виступає податковим агентом, та, відповідно, заповнювати звітність за формою №1-ДФ чи 4ДФ в частині перерахування коштів ФОПам та сплачувати ПДФО він не повинен. Також позивач вважає безпідставними та необґрунтованими висновки відповідача щодо порушення підприємцем п. 177.10 ст. 177 ПКУ, а саме: неналежне ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р., що виразилось у безпідставному завищення суми одержаного доходу, завищення задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності відображених у додатках Ф2 декларації про доходи та майно за 2023 рік і відповідно заниження податкових зобов`язань з ПДФО за 2023 рік в сумі 345 352, 39 грн. та військового збору в сумі 28 779,36 грн., оскільки ФОП ОСОБА_1 під час перевірки підтверджено наявність первинних документів, фактичну сплату грошових коштів та обґрунтовану номенклатуру сировини, яка закуповується на постійній основі підприємцем для ведення своєї господарської діяльності, що повною мірою відповідає вимогам ПКУ щодо вірності формування витрат підприємця за весь перевіряємий період взагалі та в грудні 2023 р. в тому числі. Позивач стверджує, що він не зобов`язаний вести бухгалтерський облік, здійснювати документальне оформлення операцій з передачі сировини у виробництво, списання сировини та матеріалів у виробництво, випуску готової продукції, обліку залишків виробництва, обліку залишків готової продукції. При цьому, факт безпосереднього використання підприємцем придбаної аналогічної сировини та матеріалів був підтверджений перевіряючими в складі витрат та господарської діяльності за весь період, що перевірявся, а саме 2019-2023 рр лише в грудні 2023 р., проте контролюючий орган без жодного додаткового обґрунтування вважає, що придбана сировина та матеріали не використовувались ФОП ОСОБА_1 в господарській діяльності. За весь період, що перевірявся, як зауважив позивач, факт використання сировини у виробництві не потребував додаткового підтвердження, окрім первинних документів на постачання та зареєстрованих податкових накладних лише в грудні 2023 р. Витрати позивача в грудні 2023 року, на його думку, були безпідставно визначені контролюючим органом як не господарські. Таким чином, позивач наголосив, що не існує жодного первинного документа, який би підтвердив чи вказував на те, що матеріали, придбані ФОП ОСОБА_1 за період з 26.12.2023р. по 28.12.2023р., були використані ним в негосподарській діяльності, а платник ПДВ зобов`язаний відповідно до п. 198.5 ст. 198 ПКУ нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування. Більше того, номенклатура та періодичність закупівлі сировини свідчить лише про використання матеріалів в господарській діяльності ФОП, а саме: формування та оброблення скла. Відтак висновки ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п. 188.1 ст. 188, п 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 ПКУ, в частині заниження податкових зобов`язань з податку на додатну вартість в грудні 2023 р. на суму 808 495 грн., на думку позивача, є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.05.2025 р. відкрито провадження у вказаній адміністративній справі.
Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Підготовче засідання призначено на 02.06.2025 р. о 10:30 год. 
16.05.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшов від ГУ ДПС у Дніпропетровській області відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог ФОП ОСОБА_1 та просив у задоволенні позову відмовити. Власну позицію контролюючий орган мотивував тим, що включення позивача до плану-графіку проведення документальних планових перевірок законодавцем віднесено до виключної компетенції відповідача, передбаченої Порядком формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №524 від 02.06.2015 р. (далі – Порядок №524). Відповідач зазначив, що ФОП ОСОБА_1 порушено абз. «б» п.176.2 ст.176 ПКУ та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №4 від 13.01.2015 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2015 р. за №111/26556, оскільки у податкових розрахунках за формою №1-ДФ, 4-ДФ останнім не відображено інформацію про нараховані та виплачені доходи за ознакою доходу «157», які відповідно наданих виписок банку виплачені ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ), у зв`язку з чим висновки податкового органу в акті документальної планової виїзної перевірки в частині не відображення інформації про нараховані та виплачені доходи за ознакою доходу «157» за період І кв.2019р. - ІVкв.2023р. в податкових розрахунках за формою №1-ДФ, 4-ДФ є правомірними. Щодо завищення ФОП ОСОБА_1 витрат в порушення п.п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 ПКУ, пов`язаних з господарською діяльністю у 2023 році на суму 2 948 912,18 грн. за рахунок завищення витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей у розмірі 4 042 473,31 грн. за період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області зазначило, що згідно наданих до перевірки первинних документів та даних ЄРПН ФОП ОСОБА_1 було придбано у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. товарно матеріальні цінності (далі – ТМЦ) на суму 4 850 968 грн., без ПДВ – 4 042 473, 31 грн. (Бутил Bostik 2000 7 кг, Герметик для вторинної герметизації склопакетів Ecopur C part A 200L, Сендвіч-панель 20 мм C 3х1.5 м/0.8 мм матовий, Скло товщиною 4 мм Clear Float Glass (Cover Sheet) у листах 3210 х 2250 мм, Стрічка металева з покриттям 19 мм х 0.6 мм, Скло листове прозоре FCLRN04.0 2250 х 3210 M1 030 DLF EC glass, clear, 4 mm, LES, 2250 х 3210 М1, Скло листове, 4 мм, М1), які оплачено ФОП ОСОБА_1 в грудні 2023 року (у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р.). Так, згідно наданої інформації в ході перевірки ФОП ОСОБА_1 залишки ТМЦ станом на 31.12.2023 р. відсутні й до заперечень ФОП ОСОБА_1 додаткової інформації про залишки товарно-матеріальних цінностей, напівфабрикатів, готової продукції станом на 31.12.2023 р. не надано. Крім того, до заперечень платником надано видаткову накладну №РН-0000304 від 28.12.2023р. на відвантаження ТОВ «ВІКНА ВІКОНДА» (код ЄДРПОУ 40207010) склопакетів, сендвіч панелей на суму - 2 000 024,30 грн. (в т. ч ПДВ 333 337,38 грн.) (враховано в ході перевірки при визначенні доходу за 2023р.). При цьому, ФОП ОСОБА_1 не надано документального підтвердження використання у виробництві ТМЦ, придбаних у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. при виготовленні склопакетів, сендвіч панелей, відвантажених на адресу ТОВ «ВІКНА ВІКОНДА» (код ЄДРПОУ 40207010) 28.12.2023 р. (відсутній перелік витрат, пов`язаних з виготовленням готової продукції). Виходячи з вищенаведеного, за результатами перевірки при визначенні документально підтверджених витрат контролюючий орган дійшов висновку щодо не врахування витрат по придбанню ТМЦ, реалізованих або використаних у виробництві продукції, у розмірі 4 042 473, 31 грн. Враховуючи викладене, відповідач стверджує, що в порушення пунктів 177.2, 177.4, 177.10 статті 177 ПКУ ФОП ОСОБА_1 завищено документально підтверджені витрати, пов`язані з господарською діяльністю за 2019-2023 рр. на загальну суму 3 082 851, 01 грн. (у т.ч.: у 2019 р. – 133 938, 83 грн., у 2023 р. – 2 948 912,18 грн.). Також податковий орган стверджує, що позивачем неправомірного занижено задекларовані показники у рядку 4.1 Декларації за грудень 2023 у сумі 808495 грн. в частині не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість на ТМЦ, придбані з ПДВ у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. При цьому, як зауважив відповідач, ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документальних підтверджень використання вищезазначених ТМЦ в господарській діяльності за період з 26.12.2023 р. по 31.12.2023 р. (відсутні реалізація або використання при виробництві готової продукції (склопакетів). З огляду на викладене, відповідач дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199 ПКУ у вигляді неправомірно заниження задекларованих показників у рядку 4.1 Декларації за грудень 2023 у сумі 808 495 грн. в частині не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на ТМЦ, придбані з ПДВ у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р., які відсутні в залишках ТМЦ станом на 31.12.2023 р. та не використані в господарській діяльності позивача при виробництві готової продукції, що реалізована у період з 26.12.2023 р. по 31.12.2023 р.
30.05.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшло від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи.
Усною ухвалою, відображеною в протоколі судового засідання від 02.06.2025 р. суд ухвалив продовжити термін підготовчого провадження до 30 днів.
Також усною ухвалою, відображеною в протоколі судового засідання від 02.06.2025 р. суд ухвалив відкласти розгляд справи до 16.06.2025 р. на 13:30 год.
06.06.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшли від ГУ ДПС у Дніпропетровській області пояснення, в яких контролюючий орган зазначив, зокрема, що план-графік на 2024 рік було сформовано без урахування вимог, передбачених п.77.2 ст.77 ПКУ, відповідно і без вимог, передбачених Порядком №524 й позивача включено до плану-графіка на 2024 рік у зв`язку з наявністю наступного критерію: «загальна сума витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи, становить 75 або більше відсотків суми загального річного доходу, задекларованого у такій декларації, за умови, що сума загального річного доходу, отриманого від проведення підприємницької діяльності становить 10 млн. грн. і більше». Так, відповідач зауважив, що згідно наданої позивачем до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік загальна сума одержаного доходу платника становила 96 626 876,09 грн, а сума вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із господарською діяльністю становить 95 140 123,52 грн. З урахуванням наведеного, ГУ ДПС у Дніпропетровській області стверджує, що підстави для включення ФОП ОСОБА_1 до плану-графіка на 2024 рік відповідають п.п. 69.35-2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ. Також відповідач зазначив, що ним додатково здійснено доперевірочний аналіз поданої позивачем податкової звітності та зареєстрованих податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, в результаті якого встановлено: заниження податкового зобов`язання в обсязі, що становить менше 10 відсотків суми задекларованих податкових зобов`язань з ПДВ за календарний рік, та/або завищення податкового кредиту з ПДВ в обсязі, що становить менше 5 відсотків суми задекларованого податкового кредиту з ПДВ (0,01 млн.грн); перевищення сумою доходів, отриманих платником податків за ознаками, визначеними Довідником ознак доходів, 127 9 інші доходи) та/або 157 (дохід виплачений самозайнятій особі) задекларованої суми доходу від провадження господарської діяльності на 10 та більше відсотків (12,2 млн. грн.). Решта доводів ГУ ДПС у Дніпропетровській області, наведених у цих поясненнях, є аналогічними до тих, що відображені у поданому контролюючим органом відзиві на позовну заяву.
У підготовчому засіданні, призначеному на 16.06.2025 р., представник позивача зазначила, що потребує часу для надання відповіді на відзив, у зв`язку з чим судом поставлено питання про зупинення провадження у справі до 28.07.2025 р.
Представник позивача не заперечувала проти зупинення провадження.
Представник відповідача не заперечувала проти зупинення провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 р. провадження в адміністративній справі №160/12021/25 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень зупинено до 28 липня 2025 року. Наступне підготовче засідання призначити на 28 липня 2025 року об 11 год. 00 хв.
28.07.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшла від представника ФОП ОСОБА_1 відповідь на відзив, в якій зазначено, що вимоги відповідача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, в розділі 2.2.2 Акту перевірки №3657/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 22.11.2024 р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області стверджує про завищення позивачем витрат в порушення п. 177.2, п. 177.4, п. 177.10 ст. 177 ПКУ пов`язаних з господарською діяльністю в 2023 р. на суму 2 948 912,18 грн. за рахунок завищення витрат на придбання ТМЦ у розмірі 4 042 473,31 грн. (без ПДВ) в періоді з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. При цьому, позивач повторно наголосив, що номенклатура сировини, витрати на яку ФОП ОСОБА_1 здійснив з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. (наведена в Таблиці 20 акту перевірки) повністю відповідає господарському призначенню діяльності, яку здійснював ФОП, а саме «скло, герметик, сендвіч панель, бутил, стрічка металева». Крім того, сплата за сировини саме такої номенклатури здійснювалась підприємцем на постійній основі і в 2019 р., і в 2020 р., і в 2021 р. та за весь період, який перевірявся, проте, як зауважив позивач, жодних сумнівів щодо господарського призначення такої номенклатури чи в інших періодах у контролюючого органу не виникало. Крім того, твердження відповідача про те, що у період з 26.12.2023 р. по 31.12.2023 р. у позивача відсутні реалізації або використання в виробництві готової продукції (склопакетів), як стверджує позивач не відповідає дійсності, так як 28.12.2023 р. ФОП ОСОБА_1 відвантажив ТОВ «ВІКНА ВІКОНДА» (код ЄДРПОУ 40207010) склопакети, сендвіч панелі на суму 2 000 024, 30 грн. (в т.ч. ПДВ – 333 337,38 грн.). Реалізація підтверджена видатковою накладною №304 від 28.12.2023р. Також, ФОП ОСОБА_1 стверджує, що він не зупиняв власну діяльність та продовжував виробляти продукцію і після 28.12.2023 року, яку реалізовував в 2024 році, при цьому частина матеріалів, придбаних в 2023 році (не тільки в грудні, та не тільки в період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р.) використовувалась на виготовлення готової продукції в 2024 році. Так, в січні 2024 р. ФОП ОСОБА_1 реалізовано продукції на суму 11 882 631,12 грн. (в т.ч. ПДВ 1 980 438,51 грн.), але це жодним чином не враховано в акті перевірки, що підтверджено відповідними первинними документами. Як стверджує позивач, під час проведення перевірки вся сировина знаходилась в процесі незавершеного виробництва і контролюючий орган міг би в цьому переконатись якби проводив перевірку саме за місцезнаходженням платника податків, а не вимагав лише надання копій документів без присутності за місце знаходженням платника податків. Враховуючи викладене, висновки відповідача щодо порушення ФОП ОСОБА_1 п. 177.10 ст. 177 ПКУ, а саме: не належне ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2019р. по 31.12.2023р. , що виразилось у безпідставному завищення суми одержаного доходу, завищення задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності відображених у додатках Ф2 декларації про доходи та майно за 2023 рік і відповідно заниження податкових зобов`язань з ПДФО за 2023 рік в сумі 345 352, 39 грн. та військового збору в сумі 28 779,36 грн., на думку позивача, є безпідставними та необґрунтованими.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 р. поновлено провадження по справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.
У підготовчому засіданні у справі, призначеному на 28.07.2025 р., представник позивача надала клопотання про зупинення провадження у справі до наступного засідання, у зв`язку з чим судом поставлено питання про зупинення провадження у справі до 18.09.2025 р.
Представник позивача не заперечувала проти зупинення провадження.
Представник відповідача не заперечувала проти зупинення провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 р. клопотання представника позивача про зупинення провадження у справі задоволено.
Провадження в адміністративній справі №160/12021/25 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень зупинено до 18 вересня 2025 року. Наступне підготовче засідання призначити на 18 вересня 2025 року о 13 год. 30 хв.
31.07.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшли від ГУ ДПС у Дніпропетровській області заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач навів доводи, аналогічні до тих, що викладені ним у відзиві на позовну заяву та у письмових поясненнях.
16.09.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшло від представника позивача клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 р. провадження по справі поновлено. 
У підготовчому засіданні, призначеному на 18.09.2025 р., судом поставлено питання щодо зупинення провадження у справі для надання сторонам часу для надання додаткових доказів по справі.
Представник позивача не заперечувала проти зупинення провадження у справі.
Крім того, представником позивача до суду надано клопотання про зупинення провадження у справі з метою надання додаткових доказів до 13.10.2025 р.
Представник відповідача не заперечувала проти зупинення провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 р. клопотання представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі №160/12021/25 – задоволено.
Провадження в адміністративній справі №160/12021/25 за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень зупинено до 13 жовтня 2025 р. 
Наступне підготовче засідання призначено на 13.10.2025 р. об 11 год. 00 хв.
22.09.2025 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшло від представника відповідача клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.
13.10.2025 р. представниками сторін подано клопотання про закриття підготовчого провадження та перехід до розгляду справи по суті.
13.10.2025 р. до суду надійшло від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю підготувати додаткові пояснення.
Підготовче засідання у справі, призначене на 13.10.2025 р., було відкладено до 06.11.2025 р. о 11:00 год.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.10.2025 р. продовжено строк зупинення провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до 06.11.2025 р.
Наступне підготовче засідання призначено на 06.11.2025 р. об 11:00 год.
06.11.2025 р. до суду надійшло від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи та продовження зупинення провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.11.2025 р. продовжено строк зупинення провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до 29.12.2025 р.
Наступне підготовче засідання призначено на 29.12.2025 р. об 11:00 год.
Підготовче засідання у справі, призначене на 29.12.2025 р., було знято з розгляду у зв`язку перебуванням судді у відпустці, що підтверджується складеною секретарем судового засідання довідкою №1804 від 29.12.2025 р.
Наступне підготовче засідання призначено на 19.01.2026 р. об 11:00 год.
19.01.2026 р. до суду надійшло від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі до надання додаткових доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.01.2026 р. продовжено строк зупинення провадження у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень до 09.02.2026 р.
Наступне підготовче засідання призначено на 09.02.2026 р. о 13:30 год.
22.01.2026 р. до суду через систему «Електронний суд» від ГУ ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про витребування доказів.
09.02.2026 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшло від представника позивача клопотання про відкладення розгляду справи та зупинення провадження у справі до надання додаткових доказів.
Усною ухвалою, відображеною в протоколі судового засідання від 09.02.2026 р. суд ухвалив розглянути клопотання відповідача про витребування доказів в порядку письмового провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2026 р. клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про витребування доказів по справі за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - задоволено.
Витребувано у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) письмові докази, а саме виписки банку по виплаченим доходам за ознакою доходу «157» фізичним особам-підприємцям:
- ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 за І кв.2019р. сума виплаченого доходу 22147,2 грн., II кв.2019 - 56217,6 грн., III кв. 2019 - 56736,0 грн., IV кв. 2019 - 77184,0 грн., за І кв.2020 р. - 23385,6 грн., за II кв.2020 - 52761,6 грн., III кв. 2020 - 67564,8 грн., IV кв. 2020 - 79574,40 грн., за І кв.2021р. - 40924,80 грн., за II кв.2021 - 42134,4 грн., III кв. 2021 - 71568 грн., ІV кв. 2021р. - 57888,0 грн., за І кв.2022 р. - 48268,8 грн., за II кв.2022р. - 40665,60 грн., III кв. 2022р. - 97221,6 грн., IV кв. 2022р. - 52059,6 грн., за І кв.2023р. - 79056 грн., за II кв.2022р. - 104572,8 грн., III кв. 2023р. - 105321,6 грн., IV кв. 2023р.- 73728,0 грн.;
- ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , II кв. 2019р. сума виплаченого доходу 5000,0 грн., III кв.2019р. - 9000 грн.;
- ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , IV кв. 2020р. сума виплаченого доходу -6000,0 грн., II кв. 2021 р. - 2000,0 грн.;
- ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , III кв. 2021р., сума виплаченого доходу - 11997,96 грн., IV кв. 2021 - 16355,76 грн., І кв.2022 р. – 11209,86 грн., II кв.2022р. - 6490,20 грн., III кв. 2022р. - 37213,44 грн., IV кв. 2022р. - 17357,94 грн., І кв.2023р. - 30423,6 грн., II кв.2023р. - 86705,1 грн., III кв. 2023р. - 69124,56 грн., IV кв. 2023р. - 56358,12 грн.
У цій ухвалі суд встановив позивачу строк протягом 15 днів з дня отримання копії цієї ухвали для надання зазначених вище доказів. 
Цією ж ухвалою суд продовжив строк зупинення провадження у справі до надання учасниками справи витребуваних судом доказів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.03.2026 р. вдруге витребувано у ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) письмові докази, а саме виписки банку по виплаченим доходам за ознакою доходу “ 157” фізичним особам – підприємцям:
- ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 за І кв.2019р. сума виплаченого доходу 22147,2 грн., II кв.2019 - 56217,6 грн., III кв. 2019 - 56736,0 грн., IV кв. 2019 - 77184,0 грн., за І кв.2020 р. - 23385,6 грн., за II кв.2020 - 52761,6 грн., III кв. 2020 - 67564,8 грн., IV кв. 2020 - 79574,40 грн., за І кв.2021р. - 40924,80 грн., за II кв.2021 - 42134,4 грн., III кв. 2021 - 71568 грн., ІV кв. 2021р. - 57888,0 грн., за І кв.2022 р. - 48268,8 грн., за II кв.2022р. - 40665,60 грн., III кв. 2022р. - 97221,6 грн., IV кв. 2022р. - 52059,6 грн., за І кв.2023р. - 79056 грн., за II кв.2022р. - 104572,8 грн., III кв. 2023р. - 105321,6 грн., IV кв. 2023р.- 73728,0 грн.;
- ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , II кв. 2019р. сума виплаченого доходу 5000,0 грн., III кв.2019р. - 9000 грн.;
- ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , IV кв. 2020р. сума виплаченого доходу -6000,0 грн., II кв. 2021 р. - 2000,0 грн.;
- ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , III кв. 2021р., сума виплаченого доходу - 11997,96 грн., IV кв. 2021 - 16355,76 грн., І кв.2022 р. – 11209,86 грн., II кв.2022р. - 6490,20 грн., III кв. 2022р. - 37213,44 грн., IV кв. 2022р. - 17357,94 грн., І кв.2023р. - 30423,6 грн., II кв.2023р. - 86705,1 грн., III кв. 2023р. - 69124,56 грн., IV кв. 2023р. - 56358,12 грн.
Також суд зобов`язав позивача направити вищезазначені докази іншим учасникам справи.
Цією ж ухвалою продовжено строк зупинення провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.
30.04.2026 р. до суду через систему «Електронний суд» надійшло від представника позивача клопотання про долучення доказів на виконання вимог ухвали суду.
Наступне підготовче засідання у справі призначено на 14.05.2026 р. об 11:00.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.05.2026 р. провадження у справі поновлено.
Усною ухвалою, відображеною в протоколі судового засідання від 14.05.2026 р. суд ухвалив закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
Представник позивача у судовому засіданні та у судових дебатах позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні та судових дебатах проти позову заперечувала, просила у задоволенні позову відмовити.
Вирішуючи питання щодо продовження розгляду справи по суті в порядку письмового провадження, суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та станом на 27.01.2025 р. не скасований. 
Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Враховуючи те, що наявних в матеріалах справи письмових доказів достатньо для вирішення справи по суті та немає перешкод для розгляду справи в порядку письмового провадження, задля захисту життя та здоров`я учасників справи, у зв`язку з воєнним станом та численними повітряними тривогами, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Усною ухвалою, відображеною в протоколі судового засідання від 14.05.2026 р. суд ухвалив подальший розгляд справи продовжити в порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності – ФОП від 03.09.1997 р., перебуває на обліку в ГУ ДПС у Дніпропетровській області та є платником податку на додану вартість.
Згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань до видів економічної діяльності позивача належить (код КВЕД):
- 23.12 формування й оброблення листового скла (основний);
- 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням;
- 46.90 неспеціалізована оптова торгівля;
- 77.39 надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.
Наказом ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » за №4839-П від 09.10.2024 р. на підставі п.п. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82, п.п. 69.35-2 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України зі змінами та доповненнями та п. 2 ч. 1 ст. 13, п.п. 9-25 п. 9 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 р. зі змінами та доповненнями було наказано провести планову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 21.10.2024 р. тривалістю 20 робочих днів й перевірку провести за період діяльності з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. з метою встановлення дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
У період з 21.10.2024 р. по 15.11.2024 р. на підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області «Про проведення документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 » за №4839-П від 09.10.2024 р. та з урахуванням повідомлення №829 від 09.10.2024 р. фахівцями ГУ ДПС у Дніпропетровській області була проведена документальна планова виїзна перевірка позивача, за результатами якої відповідачем складено Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2019 по 31.12.2023» за №3657/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 22.11.2024 р. (далі – акт перевірки).
Так, за висновками акта перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем:
- п. 177.10 ст. 177 ПКУ, а саме не належне ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, що виразилось у безпідставному завищення суми одержаного доходу, завищення задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності відображених у додатках 2 декларацій про доходи та майно за 2019, 2023;
- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 ПКУ в частині заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності в загальній сумі 369 461, 38 грн., у т.ч. 2019 році – 24 108, 99 грн., 2023 році – 345 352, 39 грн.;
- п.п. 1.2 п. 16-1 підр. 10 р. ХХ, ст. 177 ПКУ в частині заниження податкових зобов`язань з військового збору у розмірі 30 788, 44 грн., в т.ч. 2019 році - 2009, 08 грн., 2023 році – 28 779, 36 грн.;
- п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 198.6 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 ПКУ, в частині заниження податкових зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 862 946 грн., у тому числі по періодам: грудень 2019 року - 4384 гр., жовтень 2020 року – 50 067 грн., грудень 2023 року - п. 201.1 ст. 201 ПКУ з урахуванням п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 ПКУ в частині не реєстрації в ЄРПН зведеної податкової накладної по обсягам постачання в частині не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість за грудень 2023 року по обсягу постачання на суму – 4 042 475 грн.;
- абз. «б» п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13 січня 2015 року за №4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 січня 2015 р. за №111/26556 в частині подання відомостей не в повному обсязі за період І кв. 2019 р. - IV кв. 2023 р.;
- абз. 1 п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 7 Закону України від 08.07.10 Nє2464-VI „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", у результаті чого: 
занижено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2019-2020 роки у загальній сумі 166 705, 93 грн., в т.ч: за 2019 рік – 109 485, 49грн., за 2020 рік – 57 220, 44 грн.; 
завищено показник нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за 2021-2023 рік у загальній сумі – 749 628, 66 грн., в т.ч.: за 2021 рік – 87 835, 76 грн., за 2022 рік – 129 971, 54 грн., 2023 рік – 531 821, 36 грн.;
- абз. 2 п. 1 ч. 1 ст. 4, ч. 8. ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010р. №2464-VI (зі змінами та доповненнями) в частині несвоєчасної сплати сум з єдиного внеску нарахованого роботодавцю на суми заробітної плати, інших виплат в період з 20.10.2023 р. по 16.11.2023 р.
Не погодившись із висновками податкового органу ФОП ОСОБА_1 направив відповідачу заперечення на акт перевірки.
За результатами розгляду заперечень позивача контролюючий органом складено лист за №84678/6/04-36-24-07 від 19.12.2024 р., в якому зазначено щодо правомірності висновків податкового органу в акті перевірки.
На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області 25.12.2024 р. сформовано:
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» за №0775182407, яким контролюючий орган збільшив суму грошового зобов`язання позивача по податку на додану вартість на загальну суму 1 078 682, 50 грн. (в т.ч.: за податковими зобов`язанням на 862 946, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 215 736, 50 грн.);
- податкове повідомлення-рішення форми «ПС» за №0774262407, яким контролюючий орган застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 1012, 00 грн. по платежу «Податок на доходи фіз. осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п»;
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» за №0774042407, яким контролюючий орган збільшив суму грошового зобов`язання позивача за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 461 812, 73 грн. (в т.ч.: за податковими зобов`язанням на 369 461, 38 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 92 365, 35 грн.);
- податкове повідомлення-рішення форми «Р» за №0774142407, яким контролюючий орган збільшив суму грошового зобов`язання позивача за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 38 485, 55 грн. (в т.ч.: за податковими зобов`язанням на 30 788, 44 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 7697, 11 грн.);
- податкове повідомлення-рішення форми «ПН» за №0774202407, яким контролюючий орган застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 3400, 00 грн. по платежу «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)».
Позивач оскаржив вищезазначені податкові повідомлення-рішення №0775182407, №0774042407, №0774142407, та №0774262407 від 25.12.2025 р. в адміністративному порядку шляхом подання до ДПС України скарги за №13/01 від 13.01.2025 р.
Рішенням Державної податкової служби України №7135/6/99-00-06-01-02-06 від 13.03.2025 р. оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача – без задоволення.
Не погодившись із позицією контролюючого органу та вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями, ОСОБА_1 звернувся за захистом власних прав та інтересів до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Згідно із ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 67 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Стаття 68 Конституції України встановлює, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України, законів України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі – ПК України).
Порядок проведення податкових перевірок врегульований нормами глави 8 ПК України. 
Згідно п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Пунктом 83.1 статті 83 ПК України встановлено, що для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи.
Відповідно до пункту 44.6. статті 44 ПК України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в пункті 86.7 статті 86 цього Кодексу платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає в порядку пункту 86.7 статті 86 цього Кодексу документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки, такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.
Згідно з пунктом 44.7 статті 44 ПК України, у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючою органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).
У разі якщо під час проведення перевірки платник податків надає документи менше ніж за три дні до дня її завершення або коли надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу менше ніж за три дні до дня завершення перевірки, проведення перевірки продовжується на строк, визначений статтею 82 цього Кодексу.
У разі якщо надіслані у передбаченому абзацом першим цього пункту порядку документи надійшли до контролюючого органу після завершення перевірки, контролюючий орган має право не приймати рішення зі результатами проведеної перевірки та призначити позапланову документальну перевірку такого платника податків.
Відповідно до пункту 85.2 статті 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Цьому обов`язку кореспондує право посадових осіб контролюючого органу при проведенні перевірок вимагати і отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Таке право закріплене нормою пункту 85.4 статті 85 ПК України.
У разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис (пункт 85.6 статті 85 ПК України).
Пунктом 86.7 статті 86 ПК України встановлено, що, у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення, додаткові документи і пояснення є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
Щодо правомірності призначення та проведення ГУ ДПС у Дніпропетровській області документальної позапланової виїзної перевірки господарської діяльності позивача, слід зазначити про таке.
У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 21.02.2020 р. по справі №826/17123/18 зроблено висновок, що незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність податкових повідомлень-рішень та/або інших рішень. Підставам позову такого змісту, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками перевірки, - переходити до перевірки підстав позову, пов`язаних з оспорюванням висновку контролюючого органу про вчинення платником податків податкового правопорушення (порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган).
Натомість, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 р. у справі №816/228/17 дійшла висновку про таке: 
«Аналізованими нормами ПК з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. 
З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. 
У разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.
Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення».
Отже, головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процедурних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.
Аналогічна правова позиція неодноразово висловлювалась Верховним Судом та відповідає доктрині під умовною назвою «плоди отруйного дерева», сформульованій Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з цих джерел, будуть такими ж. Докази, отримані з порушенням встановленого порядку, призводять до несправедливості процесу в цілому, незалежно від їх доказової сили.
Встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення рішень, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень.
Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 22.09.2020 р. у справі № 520/8836/18.
Враховуючи позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2020 р. у справі №826/17123/18, в першу чергу судом досліджується питання наявності чи відсутності порушень відповідачем вимог законодавства під час призначення та проведення перевірки.
З урахуванням вищенаведеного суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (пункт 1 статті 1 ПК України, надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Підпунктом 62.1.3 п. 6.2.1 ст. 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 ст. 41 цього Кодексу, мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 ст. 75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із положеннями п.п. 75.1.2 п. 75.1 статті 75 ПК України, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Згідно із приписами пунктів 77.1, 77.2, 77.4 статті 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.
План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.
До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.
Порядок формування, затвердження плану-графіка та внесення змін до нього, а також перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Внесення змін до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік допускається не частіше одного разу в першому та одного разу в другому кварталі такого року, крім випадків коли зміни пов`язані із змінами найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок.
Документальна перевірка платника податків, який був включений до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік внаслідок внесення змін у такому році (інших ніж зміни найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок), може бути розпочата не раніше 1 липня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у першому кварталі такого року і не раніше 1 жовтня поточного року в разі внесення змін до плану-графіка проведення документальних перевірок на поточний рік у другому кварталі такого року.
Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 числа останнього місяця кварталу (у випадках змін найменування платника податків, що вже був включений до плану-графіка, та/або виправлення технічних помилок - до 30 числа місяця, що передує місяцю, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки).
Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 44 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.
Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому (його представнику) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки надіслано (вручено) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Формування плану - графіка документальних планових перевірок фізичних осіб-підприємців відбувається відповідно до наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків» за №524 від 02.06.2015 р. (далі – Порядок №524).
Відповідно п. 2 розділу І Порядку №524, формування (коригування) планів-графіків територіальних органів Державної податкової служби України (далі - територіальні органи ДПС) здійснюється у порядку, встановленому у розділах III-V цього Порядку.
Формування (коригування) планів-графіків здійснюється засобами інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів.
Пунктом 5 розділу І Порядку №524 визначено, що план-графік (коригування плану-графіка) складається з планів-графіків (коригувань планів-графіків) територіальних органів ДПС та затверджується Головою ДПС.
Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДПС.
Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДПС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).
Відповідно до п. 2 розд. III Порядку №524 передбачено, що формування переліку платників податків до розділів І та ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС.
Згідно з п. 3 розділу ІІІ Порядку №524, до плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.
На рівні територіальних органів ДПС за даними інформаційних ресурсів контролюючих органів та з інших джерел з урахуванням вимог пункту 2 цього розділу проводиться додатковий аналіз платників податків, які відібрані за даними інформаційно-телекомунікаційних систем контролюючих органів та за пропозиціями структурних підрозділів ДПС, щодо їх належності до реального сектору економіки, а також визначаються ризикові контрагенти, у тому числі ті, які знаходяться на обліку в інших територіальних органах ДПС.
Таким чином, дії контролюючого органу щодо формування та затвердження плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків. І зазначені дії самі по собі не створюють для платника податків жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав та не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків, і відповідно такий акт не порушує права останнього.
До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів (пункт 3 Розділу ІІІ Порядку №524).
При цьому, за правилом, визначеним пунктом 4 Розділу І Порядку №524, при відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Кодексу необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу ІІ Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки.
Аналізуючи вищенаведені норми податкового законодавства, слід дійти висновку про те, що планова документальна перевірка платників податків проводиться на підставі плану-графіка. При цьому періодичність проведення планових перевірок (раз на три, два та один рік) залежить від ступеня ризику діяльності таких платників податків (високий, середній та незначний).
Водночас з огляду на приписи пункту 102.1 статті 102 ПК України планові перевірки платників податків повинні відбуватись з врахуванням граничних термінів їх проведення - 1095 днів. Тобто, в разі відсутності ризиків в діяльності платника податків, планова перевірка такого платника проводиться в обов`язковому порядку раз на три роки.
Зі змісту акта перевірки судом встановлено, що попередня перевірка господарської діяльності позивача відбулася у 2019 році (Акт №47601/04-36-13-05/2668805992 від 27.08.2019 р.) в той час як спірна перевірка проведена у 2024 році та охоплює період господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за період 2019-2023 рр., що відповідає показнику платників податків з незначним ступенем ризику, перевірка яких проводиться не частіше раз на три роки.
Таким чином, суд не бере до уваги доводи позивача про відсутність у податкового органу підстав для проведення документальної планової перевірки в контексті ризиковості, оскільки платник податків підлягає такій перевірці щонайменше раз на три роки.
Стосовно питання правомірності проведеної контролюючим органом перевірки в умовах воєнного стану суд зазначає таке.
Протягом тривалого часу законодавцем неодноразово вносилися зміни до податкового законодавства, у тому числі, що регулюють порядок та підстави проведення перевірок платників податків.
Так, указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 р., затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022 р., в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє станом на час розгляду справи. 
З огляду на викладене, встановлений п. 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України мораторій на проведення планових виїзних перевірок не діє з 17.03.2022 р. часу набрання чинності Законом України №2120-IX від 15.03.2022 р. (часу введення воєнного стану в Україні).
На підставі п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України установлено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, справляння податків і зборів здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у цьому пункті.
Відповідно до п.п. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України передбачено, що податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються, крім: а) камеральних перевірок; б) документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків та/або з підстав, визначених підпунктами 78.1.2 (в частині контролю за трансфертним ціноутворенням), 78.1.5, 78.1.7, 78.1.8, 78.1.12, 78.1.14-78.1.16, 78.1.21 та 78.1.22 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, та/або документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями, та/або документальних позапланових перевірок з питань оподаткування юридичними особами або іншими нерезидентами, які здійснюють господарську діяльність через постійне представництво на території України, доходів, отриманих нерезидентами із джерелом їх походження з України, та/або документальних позапланових перевірок нерезидентів (представництв нерезидентів); в) фактичних перевірок.
Отже, вказаною нормою встановлено заборону на початок проведення планових документальних перевірок.
Таким чином, було установлено мораторій на період з 01.08.2023 р. до 01.12.2023 р. (крім перевірок, пов`язаних з припиненням юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, та/або таких, що проводяться на звернення платника ЄСВ, та/або перевірок платників податків, які здійснюють діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції; у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес) та платників податків, які надають фінансові, платіжні послуги).
Документальні перевірки, що були розпочаті та не завершені до 24 лютого 2022 року, крім перевірок, для яких встановлено мораторій, поновлюються на невикористаний строк.
З 01.12.2023 р. до припинення або скасування воєнного стану на території України, документальні перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати ЄСВ проводяться з урахуванням особливостей, визначених п. 69 підрозд. 10 розд. XX Податкового кодексу України.
Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок» №3453-IX від 09.11.2023 р. внесено до пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України зміни, зокрема, доповнити підпунктами 69.35-1 і 69.35-2 такого змісту:
Зокрема, п.п. 69.35-2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України було передбачено, що з 1 грудня 2023 року по 31 грудня 2024 року включно до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2023 та 2024 роки можуть бути включені виключно:
1) платники податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції;
2) платники податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес);
3) платники податків, які надають/надавали фінансові, платіжні послуги;
4) нерезиденти, які здійснюють/здійснювали в Україні діяльність через відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва, та/або відокремлені підрозділи, у тому числі постійні представництва нерезидента, які відповідають хоча б одному з таких критеріїв:
рівень зростання податку на прибуток на 50 і більше відсотків менший, ніж рівень зростання доходів платника податків;
декларування нарахованої заробітної плати за відсутності декларування об`єкта оподаткування податком на прибуток або декларування доходу, звільненого від оподаткування відповідно до міжнародного договору України;
5) інші платники податків, які на основі показників, сформованих за підсумками 2021 календарного року, відповідають хоча б одному з таких критеріїв:
рівень сплати податку на прибуток на 50 і більше відсотків менший, ніж рівень сплати податку у відповідній галузі. Цей критерій не поширюється на платників єдиного податку;
рівень сплати податку на додану вартість на 50 і більше відсотків менший, ніж рівень сплати податку у відповідній галузі. Цей критерій не поширюється на платників податків, у яких операції з вивезення товарів за межі митної території України становлять 25 і більше відсотків загального обсягу постачання та одночасно рівень сплати податку на прибуток становить не менше 50 відсотків рівня сплати податку на прибуток у відповідній галузі;
дебіторська заборгованість перевищує кредиторську заборгованість більше ніж у два рази;
загальна сума витрат, відображених у податковій декларації про майновий стан і доходи, становить 75 або більше відсотків суми загального річного доходу, задекларованого у такій декларації, за умови що сума загального річного доходу, отриманого від провадження підприємницької діяльності, становить 10 мільйонів гривень і більше;
нарахування та/або виплата податковим агентом - юридичною особою доходів у вигляді заробітної плати в розмірі менше середньої заробітної плати у відповідній галузі у відповідному регіоні (за основним місцем обліку в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику).
Передбачені цим підпунктом рівні сплати відповідного податку по галузях та показники середньої заробітної плати у відповідній галузі за регіонами, сформовані на основі показників за підсумками 2021 календарного року, публікуються на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо скасування мораторію на проведення податкових перевірок». При цьому для цілей цього підпункту галузь визначається за видами економічної діяльності на рівні класу згідно з КВЕД 009:2010.
При формуванні плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2024 рік враховуються показники позитивної динаміки:
рівнів сплати податку на прибуток та податку на додану вартість по відповідній галузі за дев`ять місяців 2023 року. Після настання граничних строків для подання річної звітності враховуються показники за 2023 рік. У разі якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, враховуються показники за попередній рік;
рівнів нарахування та/або виплати податковим агентом - юридичною особою доходів у вигляді заробітної плати за дев`ять місяців 2023 року. Після настання граничних строків для подання податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за четвертий квартал 2023 року враховуються показники за чотири квартали 2023 року.
При цьому, формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок та внесення змін до нього здійснюються без урахування вимог, передбачених пунктом 77.2 статті 77 цього Кодексу.
Внесення змін до плану-графіка може здійснюватися щомісячно з урахуванням обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), наявності/відсутності безпечних умов для проведення перевірок, визначених підпунктом 69.2-2 цього пункту, та з урахуванням вимог, встановлених цим підпунктом.
Оновлений план-графік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, не пізніше останнього числа місяця, в якому було затверджено такий оновлений план-графік.
Документальна перевірка платника податків, який був включений до оновленого плану-графіка проведення документальних планових перевірок на поточний рік відповідно до підпунктів 4 і 5 цього підпункту, може бути розпочата не раніше ніж через два місяці з дня оприлюднення оновленого плану-графіка.
Документальні планові перевірки платників податків, які здійснюють/здійснювали діяльність у сфері виробництва та/або реалізації підакцизної продукції, організації та проведення азартних ігор в Україні (гральний бізнес), та платників податків, що надають фінансові, платіжні послуги, можуть розпочинатися не раніше ніж через 30 календарних днів, наступних за датою оприлюднення оновленого плану-графіка, за умови надіслання (вручення) таким платникам (їх представникам) не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення перевірки у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної планової перевірки та письмового повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.
Слід зазначити, що пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України доповнено підпунктом 69.35-2 згідно із Законом №3453-IX від 09.11.2023, який набрав чинності з 08.12.2023 р.
Наказ про призначення спірної перевірки було прийнято контролюючим органом після внесення змін до Податкового кодексу України, а саме: 09.10.2024 р. й у цьому наказі відповідач в т.ч. посилається на положення вищевказаної норми.
Суд зазначає, що підпункт 69.35-2 пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України містить перелік виключних підстав для включення до плану-графіка проведення документальних планових перевірок на 2023 та 2024 роки.
А тому, на переконання суду, у наказі мають бути посилання на конкретні підстави призначення перевірки, а не тільки посилання на норму, що їх регулює.
Подібна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 08.09.2020 р. у справі №640/21536/19, від 22.09.2020 р. у справі №520/1304/2020, від 19.11.2020 р. у справі №160/7971/19, від 08.04.2021 р. у справі №640/21528/19, від 28.10.2021 р. у справі №520/10214/2020, від 29.12.2021 р. у справі №140/2889/21, від 18.04.2022 р. у справі №440/6887/20, від 06.02.2026 р. у справі №340/16308/22, від 19.02.2026 р. у справі № 520/7463/25.
Судом встановлено, що у період 2019-2023 рр. ФОП ОСОБА_1 здійснював діяльність на загальній системі оподаткування відповідно до вимог ст. 177 ПК України.
Спірну перевірку призначено та проведено відповідачем на підставі положень п.п.19.1.1.1 п. п.19.1.1 ст. 19.1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77, п.82.1 ст.82, п.69.35 п.69 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та п.2 ч.1 ст.13, п.п.9.23 п.9 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні» положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 р., наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області №4839-П від 09.10.2024 р. та плану-графіку проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2024 рік.
Контролюючим органом у додаткових поясненнях зазначено, що план-графік на 2024 рік сформовано без урахування вимог, передбачених п.77.2 ст.77 ПК України та відповідно і без вимог, передбачених Порядком №524. Як пояснив відповідач ФОП ОСОБА_1 було включено до плану-графіка на 2024 рік у зв`язку з наявністю наступного критерію: загальна сума витрат, відображених у декларації про майновий стан і доходи, становить 75 або більше відсотків суми загального річного доходу, задекларованого у такій декларації, за умови, що сума загального річного доходу, отриманого від проведення підприємницької діяльності становить 10 млн. грн. і більше. Так, відповідач зауважив, що згідно наданої позивачем до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік загальна сума одержаного доходу становить 96 626 876,09 грн, сума вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних із господарською діяльністю становить 95 140 123,52 грн. Таким чином, загальна сума витрат відображених у декларації про майновий стан і доходи, становить 98,5 відсотків від суми загального річного доходу, а сума загального річного доходу 96.6 млн. 
З урахуванням викладено, відповідач вважає, що підстави для включення позивача до плану-графіка перевірок на 2024 рік відповідають положенням п.п. 69.35-2 п.69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України. 
Окрім того, контролюючий орган зауважив, що ним додатково було здійснено доперевірочний аналіз поданої позивачем податкової звітності та зареєстрованих податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН, в результаті чого відповідачем встановлено:
- заниження позивачем податкового зобов`язання в обсязі, що становить менше 10 відсотків суми задекларованих податкових зобов`язань з ПДВ за календарний рік, та/або завищення податкового кредиту з ПДВ в обсязі, що становить менше 5 відсотків суми задекларованого податкового кредиту з ПДВ (0,01 млн.грн);
- перевищення суми доходів, отриманих платником податків за ознаками, визначеними Довідником ознак доходів, 127 9 інші доходи) та/або 157 (дохід виплачений самозайнятій особі) задекларованої суми доходу від провадження господарської діяльності на 10 та більше відсотків (12,2 млн. грн.).
Таким чином, наявність ризиків несплати податків, які відповідають критеріям віднесення платників податків до заходів планового контролю, є додатковим обґрунтуванням підстав для включення суб`єкта господарювання до плану-графіка проведення документальних перевірок на 2024 рік, що відповідає вимогам п.п. 69.35-2 ст. 69 підрозд. 10 «Інші перехідні положення» розділу XX «Перехідні положення» ПК України, яким передбачено підстави включення до плану-графіка проведення документальних планових перевірок з 01.12.2023 р. по 31.12.2024 р. 
Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що у контролюючого органу були наявні законні підстави для проведення планової документальної перевірки господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 . 
При цьому, жодних інших зауважень щодо допущення з боку контролюючого органу порушень процедури призначення та проведення перевірки подані позивачем та/або його представником заяви по суті (позовна заява, заперечення на відзив на позовну заяву) не містять й під час розгляду справи про наявність таких порушень суд не повідомлено.
Враховуючи викладене, судом не встановлено порушень, які допущені ГУ ДПС у Дніпропетровській області під час призначення і проведення перевірки, що об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами перевірки.
У п.п. 16.1.2, 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України встановлений обов`язок платників податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, а також подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Відповідно до п.п. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162 ПК України, платником податку є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Згідно з п. 163.1 ст. 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Підпунктами 164.1.1-164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.
Загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.
Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.
Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.
Оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, окрім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, здійснюється за правилами, визначеними ст. 177 ПК України.
Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Згідно з п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.
У відповідності до положень п.п. 174.1-174.4 п. 177.4 ст. 177 ПК України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать, зокрема:
витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;
витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);
обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;
суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;
інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.
За приписами п.п. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПК України, не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.
Згідно з п. 177.5 ст. 177 ПК України, фізичні особи-підприємці подають до контролюючого органу податкову декларацію за місцем своєї податкової адреси за результатами календарного року у строки, встановлені цим Кодексом для річного звітного податкового періоду, в якій також зазначаються авансові платежі з податку на доходи.
Підпунктом 177.5.3 пункту 177.5 статті 177 ПК України визначено, що остаточний розрахунок податку на доходи фізичних осіб за звітний податковий рік здійснюється платником самостійно згідно з даними, зазначеними в річній податковій декларації, з урахуванням сплаченого ним протягом року податку на доходи фізичних осіб та збору за провадження деяких видів підприємницької діяльності на підставі документального підтвердження факту їх сплати.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Верховний Суд у постанові від 02.07.2020 р. по справі №560/389/19 зазначав, що положення пункту 177.4 статті 177 ПК України прямо вказують про можливість віднесення підприємцем до складу витрат звітного періоду виключно витрат, пов`язаних із безпосереднім отриманням доходу. Таким чином, для набуття права на обліковування витрат відповідно до положень зазначеної статті має бути наявним прямий зв`язок між понесеними витратами з отриманим доходом. При цьому зазначені у вказаній правовій нормі види витрат умовно можна віднести до категорій: прямі матеріальні витрати, на оплату праці, на сплату ЄСВ, інші витрати (загальновиробничі, адміністративні тощо).
Відповідно до пунктів 6, 7 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №318 від 31.12.1999 р., витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.
Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.
Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.
Згідно із п. 167.1 ст. 167 ПК України, ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Законом України №1621-VII від 31.07.2014 р. підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень ПК України доповнено пунктом 161, яким тимчасово, до 1 січня 2015 року, встановлено військовий збір.
Водночас, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» №71-VIII від 28.12.2014 р., який набрав чинності з 01.01.2015 р., оподаткування військовим збором подовжено до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України (пункт 161 підрозділ 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України).
Позивач є платником військового збору відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 ПК України.
Для резидента - це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Досліджуючи Акт перевірки у взаємозв`язку із аргументами позивача, суд зазначає наступне.
Відповідно Акту перевірки, під час здійснення планового заходу контролю, ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено, що згідно даних обліку доходів і витрат у період з 01.01.2018 р. по 31.12.2023 р. ФОП ОСОБА_1 здійснював формування й оброблення листового скла та у 2023 році також надавав послуги з виготовлення склопакетів з листового скла.
Оподаткування одержаних доходів від здійснення господарської діяльності за вищевказаний період позивач здійснював на загальній системі оподаткування, обліку та звітності та був платником податку на доходи фізичних осіб (далі – ПДФО), що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, податку на додану вартість (далі – ПДВ), військового збору, єдиного соціального внеску (далі – ЄСВ).
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього
Відповідно до п. 44.3 ст. 44 ПК України, платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених п.44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом визначених законодавством термінів.
Відповідно до п. 177.10 ст. 177 ПК України, фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, та фізичні особи, які, провадять незалежну професійну діяльність (далі - самозайняті особи), зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат (далі - Книга), у якій за підсумком робочого дня, протягом якого отримано дохід, на підставі первинних документів здійснюються записи про отримані доходи та документально підтверджені витрати.
Наказом Міністерства доходів і зборів №481 від 16.09.2013 р. затверджено „Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність".
Законом України №786-IX від 14.07.2020 р. внесено зміни до п. 177.10 ст.177 ПК України: Фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Наказом Міністерства фінансів України №261 від 13.05.2021 р. (набрав чинність 16.07.2021 р.) затверджено Типову форму обліку доходів і витрат, в якому затверджено Порядок ведення типової форми за якою здійснюється облік доходів та витрат, фізичними особами - підприємцями і фізичними особами які проводять незалежну професійну діяльність (далі – Порядок №261).
Відповідачем за результатами перевірки ведення ФОП ОСОБА_1 обліку доходів та витрат встановлено неналежне ведення обліку доходів та витрат, а саме: сума доходу, документально підтверджені витрати та чистий дохід занесено в книгу обліку доходів та витрат однією строчкою за відповідний рік в періоді з 01.01.2019 р. по
31.12.2023 р., а не за правилами зазначеними в Порядку №261.
Перевіркою дотримання встановленого порядку ведення Книги обліку доходів та витрат, встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п.177.10 ст. 177 ПКУ, в частині неналежного ведення обліку доходів і витрат за період з 01.01.2019 по 31.12.2023, що виразилось у завищення суми загального одержаного доходу, завищенні задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності відображених у додатках Ф2 декларацій про доходи та майно за 2019, 2023 роки, що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності (опис порушення у п.п. 2.2 акту перевірки).
Відповідно до первинних документів, наявної податкової інформації, виписок банку про рух грошових коштів встановлено, що ФОП ОСОБА_1 протягом перевіряємого періоду отримував дохід в безготівковій формі за основними видами діяльності. 
У господарській діяльності позивача, пов`язаної з формуванням й обробленням листового скла (виготовлення стекло пакетів) контрагентами ФОП ОСОБА_1 (покупці) були, зокрема, ТОВ «ВІКНА ВІКОНДА» (40207010), ТОВ «ЄВРОВІКНА КР» (38334618), ТОВ «ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЯРМИС» (33856526), ТОВ «МІТАЛЛ ІНКОМ»
(39718264) та інші суб`єкти господарювання.
В ході перевірки контролюючим органом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 визначено суми одержаного доходу за період 2019-2023 рр. на підставі первинних документів.
При перевірці правильності визначення позивачем доходу, відображеного у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. відповідачем встановлено наступне. 
Протягом 2019 року згідно первинних документів: банківських виписок про рух грошових коштів по розрахунковим рахункам, видаткових накладних, книги обліку доходів та витрат встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за 2019 рік одержано доходу - 70054977,50 грн. (без ПДВ).
Протягом 2020 року згідно первинних документів: банківських виписок про рух грошових коштів по розрахунковим рахункам, видаткових накладних, книги обліку доходів та витрат встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за 2020рік одержано доходу - 68153507,25 грн. (без ПДВ).
Протягом 2021 року згідно первинних документів: банківських виписок про рух грошових коштів по розрахунковим рахункам, видаткових накладних, книги обліку доходів та витрат встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за 2021 рік одержано доходу - 96626876,90 грн. (без ПДВ).
Протягом 2022 року згідно первинних документів: банківських виписок про рух грошових коштів по розрахунковим рахункам, видаткових накладних, книги обліку доходів та витрат встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за 2022 рік одержано доходу - 109222940,50 грн. (без ПДВ).
Протягом 2023 року згідно первинних документів: банківських виписок про рух грошових коштів по розрахунковим рахункам, видаткових накладних, книги обліку доходів та витрат встановлено, що ФОП ОСОБА_1 за 2023 рік одержано доходу - 150287592,88 грн. (без ПДВ). (Додаток до акту Nє3).
Згідно відображеного у додатку Ф2 до податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік сума одержаного доходу складає 151317880,70 грн., розбіжність становить (-) 1030287,78 грн.
Як зазначив відповідач, вказана вище розбіжність виникла за рахунок включення до доходу товарів (робіт, послуг), які відвантажені, але не сплачені покупцями.
Одночасно із цим, суд зауважує, що вищезазначені обставини позивачем жодним чином не спростовано ані у поданих до суду заявах по суті спору, ані під час судових засідань по справі.
Стосовно позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування сформованого ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення форми «Р» за №0774042407 від 25.12.2024 р. суд зазначає таке.
Вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган збільшив суму грошового зобов`язання позивача за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 461 812, 73 грн. (в т.ч.: за податковими зобов`язанням на 369 461, 38 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 92 365, 35 грн.) з огляду на виявлені в ході перевірки порушення вимог законодавства.
Так, за результатами проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 , зокрема, п. 177.2, п. 177.4, п.177.10 ст. 177 ПК України, що виразилось у безпідставному завищення суми одержаного доходу, завищення задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності відображених у додатках 2 декларацій про доходи та майно за 2019, 2023 роки, що призвело до заниження загального оподатковуваного доходу позивача у загальній сумі 2 052 563, 23 грн. (в т.ч.% за 2019 рік на суму 133 938,83 грн., та за 2023 рік на суму 1918624,40 грн.).
Детальний опис виявленого в ході проведеної ГУ ДПС у Дніпропетровській області перевірки порушення позивачем вимог законодавства наведено в акті перевірки (п.п. 2.2.1 та п.п. 2.2.2 п. 2.4 розділу 2 описової частини; сторінки 14 – 32 акта перевірки), зі змісту якого слідує наступне.
ФОП ОСОБА_1 у період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р. здійснював діяльність з виготовлення та реалізації склопакетів. 
При перевірці первинних документів: рахунків, накладних, видаткових накладних, актів виконаних робіт, банківських виписок, відомостей нарахування та виплати заробітної плати, були визначені фактичні витрати, пов`язані з провадженням господарської діяльності: 
За 2019 рік документально підтверджені витрати склали 69 360 866,04 грн., в т.ч:
- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції - 59 837 370,20 грн. (Додаток до акту №4);
-витрати на заробітну плату та пов`язані з нею нарахування - 7 211 217,18 грн.;
- інші витрати – 2 312 278,66 грн. (Додаток до акту №5), а саме: РКО – 43155,18 грн. ; інформаційні/консультаційні послуги (інтернет, оформл. ел. ключів) – 27965,50 грн.; оренда приміщень, обладнання – 1301243,5 грн.; ЄСВ з ФОП – 43219,04 грн.; Вивезення та захоронення ТПВ – 4643,32 грн.; Малоцінні швидкозношувальні предмети - 423130,37 грн.; Запчастини, господарчі товари - 401687,68 грн.; Ремонт обладнання - 16067,40 грн.; Транспортні послуги - 51166,67 грн. 
Документально підтверджені витрати за 2019 рік визначено відповідно первинних документів (виписки банку, видаткові накладні, акти виконаних робіт (наданих послуг), відомості на виплату заробітної плати) на підставі та в межах задекларованих витрат в Додатку Ф2 до декларації про майновий стан і доходи за 2019 рік
За 2020 рік документально підтверджені витрати склали 67 273 506,58 грн., в т.ч:
- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції - 57 084 606,69 грн. (Додаток до акту №6);
- витрати на заробітну плату та пов`язані з нею нарахування - 8081650,84 грн.;
- інші витрати - 2 107 249,05грн. (Додаток до акту №7), а саме: РКО – 42 237,37 грн.; Інформаційні/консультаційні послуги (інтернет, оформл.ел.ключів) – 14 226,33 грн.; оренда приміщень, обладнання – 1 366 160 грн.; ЄСВ з ФОП – грн.; Вивезення та захоронення ТПВ – 4752,17грн.; Малоцінні швидкозношувальні предмети - 426 388,57грн.; Запчастини, господарчі товари - 130 602,30грн.; Наклейки до слопакетів, канцтовари – 107 465,64 грн.; Транспортні послуги - 15 416,67грн. 
За 2021 рік документально підтверджені витрати склали 95140123,52 грн., в т.ч:
- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції - 84 708 198,01 грн. (Додаток до акту №8);
-витрати на заробітну плату та пов`язані з нею нарахування - 8412480,57 грн.; 
- інші витрати - 2 019 444,94 грн. (Додаток до акту №9), а саме: РКО – 33 266,41 грн.; Інформаційні/консультаційні послуги (інтернет, оформл.ел.ключів) – 22 636,50 грн.; оренда приміщень, обладнання – 1 451 560 грн.; Наклейки до слопакетів, канцтовари– 118 343,22грн.; Вивезення та захоронення ТПВ –6 188,34 грн.; Малоцінні швидкозношувальні предмети – 234 106,63 грн.; Запчастини, господарчі товари - 49 677,17грн.; Транспортні послуги – 103 666,67 грн. 
За 2022 рік документально підтверджені витрати склали 107 550 660, 71 грн., в т.ч:
- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції - 97 397 955,03 грн. (Додаток до акту №10);
- витрати на заробітну плату та пов`язані з нею нарахування - 7494118,33 грн.;
- інші витрати – 2 658 587,35грн. (Додаток до акту №11), а саме: РКО – 50 918,82грн.; Інформаційні/консультаційні послуги (інтернет, оформл.ел.ключів) – 26 573,0 грн.; оренда приміщень, обладнання – 1 661 560грн.; ЄСВ з ФОП – 114 514,09 грн.; Вивезення та захоронення ТПВ – 4 793,03 грн.; Малоцінні швидкозношувальні предмети – 478 275,73 грн.; Запчастини, господарчі товари – 148 373,57 грн.; Наклейки до слопакетів, канцтовари - 173 579,11грн.
За 2023 рік документально підтверджені витрати склали 144 745 598,66 грн., в т.ч:
- вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції - 132 492 199,94 грн. (Додаток до акту №12);
-витрати на заробітну плату та пов`язані з нею нарахування - 7 612 069,26 грн.;
-інші витрати - 4 641 329,46 грн. (Додаток до акту №13), а саме: РКО – 8 691,20 грн.; Інформаційні/консультаційні послуги (інтернет, оформл.ел.ключів) – 45704,0грн.; оренда приміщень, обладнання – 2799560 грн.; ЄСВ з ФОП – 265320 грн.; Вивезення та захоронення ТПВ – 4983 грн.; Малоцінні швидкозношувальні предмети- 569235,87грн.; Запчастини, господарчі товари - 661317,45грн.; Ремонт обладнання 30546,28 грн.; Транспортні послуги - 6333,33грн.; Наклейки до склопакетів, канцтовари - 249638,33грн. 
При цьому, як стверджує контролюючий орган, згідно наданих до перевірки первинних документів, даних ЄРПН ФОП ОСОБА_1 було придбано в період з 26.12.2023 по 28.12.2023 товарно матеріальні цінності на суму 4850968 грн., без ПДВ - 4042473,31 грн. (Бутил Bostik 2000 7 кг, Герметик для вторинної герметизації склопакетів Ecopur C part A 200L, Сендвіч-панель 20 мм C 3х1.5 м/0.8 мм матовий, Скло товщиною 4 мм Clear Float Glass(Cover Sheet) у листах 3210*2250мм, Стрічка металева з покриттям 19мм х 0.6 мм, Скло листове прозоре FCLRN04.0 2250х3210 M1 030 DLF EC glass, clear,4mm,LES,2250х3210 М 1, Скло листове, 4мм, М1), які були оплачені ФОП ОСОБА_1 в грудні 2023 (у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р.). 
Також відповідач зазначив, що в ході проведення перевірки на підставі п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2 ст. 85 ПК України було надано запит №4 від 06.11.2024, який вручено ФОП ОСОБА_1 06.11.2024 р. щодо технологічного процесу (технології виробництва) готової продукції (склопакетів) із зазначенням етапів, витраченого часу (на виробництво, сушку і т.д.), також правомірності віднесення до складу документально підтверджених витрат за 2023 рік та податкового кредиту з ПДВ за грудень 2023 по отриманим ТМЦ на загальну суму без ПДВ - 4042473,31 грн. 
Позивачем у письмовій відповіді від 10.11.2024 р. на вказаний вище запит надано опис технологічного процесу виготовлення склопакетів. Тобто, строки виготовлення склопакетів залежать від складності замовлення, але не менше 2-4 діб. 
Натомість, як контролюючим органом в ході перевірки встановлено згідно наданої інформації, що залишки ТМЦ станом на 31.12.2023 р. у ФОП ОСОБА_1 були відсутні. 
До заперечень ФОП ОСОБА_1 додаткової інформації про залишки товарно-матеріальних цінностей, напівфабрикатів, готової продукції станом на 31.12.2023 р. до контролюючого органу не надано. 
При цьому, позивач в обґрунтування заявлених ним позовних вимог посилається, зокрема, на не врахування контролюючим органом факту відвантаження контрагенту-покупцю ТОВ «ВІКНА ВІКОНДА» згідно видаткової накладної №РН-0000304 28.12.2023 р. придбаної останнім у позивача продукції (склопакети, сендвіч панелі) на суму 2 000 024, 30 грн., проте наведені твердження спростовуються наявною в акті перевірки інформацією щодо перевірки визначеного позивачем доходу за 2023 рік. 
Натомість, ФОП ОСОБА_1 не надано документального підтвердження використання у виробництві ТМЦ, придбаних ним у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. при виготовленні склопакетів, сендвіч панелей, відвантажених на адресу ТОВ «ВІКНА ВІКОНДА» (код ЄДРПОУ 40207010) 28.12.2023р. (відсутній перелік витрат, пов`язаних з виготовленням готової продукції). 
Виходячи з вищенаведеного, за результатами перевірки при визначенні документально підтверджених витрат контролюючим органом не враховані витрати по придбанню позивачем ТМЦ, реалізованих або використаних у виробництві продукції, у розмірі 4042473,31 грн. 
Зважаючи на викладене, відповідач дійшов висновку про завищення позивачем документально підтверджених витрат за перевіряємий період на загальну суму 3 313 251,06 грн., та, як наслідок, про порушення позивачем вимог п.177.2, 177.4, 177.10 ст. 177 ПК України.
Позивачем виявлені контролюючим органом в ході перевірки порушення вимог законодавства позивачем не спростовано жодними належними та допустимими доказами встановлених перевіркою порушень вимог чинного законодавства.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено ГУ ДПС у Дніпропетровській області правомірно та підстави для його скасування – відсутні.
Стосовно позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування сформованого ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення форми «Р» за №0774142407 від 25.12.2024 р. суд зазначає таке.
Вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган збільшив суму грошового зобов`язання позивача за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування» на загальну суму 38 485, 55 грн. (в т.ч.: за податковими зобов`язанням на 30 788, 44 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 7697, 11 грн.) з огляду на виявлені в ході перевірки порушення вимог законодавства.
Так, за результатами проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 , зокрема, п.177.10 ст. 177 ПК України, що виразилось у безпідставному завищення суми одержаного доходу, завищення задекларованих документально підтверджених витрат, безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу від здійснення діяльності відображених у додатках 2 декларацій про доходи та майно за 2019, 2023 роки та виникло внаслідок неналежного ведення обліку доходів та витрат за період з 01.01.2019 р. по 31.12.2023 р.
Детальний опис виявленого в ході проведеної ГУ ДПС у Дніпропетровській області перевірки порушення позивачем вимог законодавства наведено в акті перевірки (п.п. 2.4.1 п. 2.4 розділу 2 описової частини; сторінки 28 – 30 акта перевірки), зі змісту якого слідує наступне.
Згідно з абзацами 1, 3, 4 пункту 177.10. статті 177 ПК України (тут і надалі в редакції, яка була чинною на момент нарахування позивачу відповідних податкових зобов`язань), фізичні особи-підприємці зобов`язані вести облік доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Облік доходів і витрат може вестися в паперовому та/або електронному вигляді, у тому числі через електронний кабінет. Типова форма, за якою здійснюється облік доходів і витрат, та порядок ведення такого обліку визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Фізичні особи - підприємці застосовують реєстратори розрахункових операцій відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".
Відповідно до абзацу 1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Інші перехідні положення ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Згідно із приписами п.п. 1.1., 1.2, 1.3., 1.4., 1.5. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. 
Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. 
Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. 
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV цього Кодексу, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 цього розділу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.
Для резидента - це загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання): іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.
Перелік доходів, що включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначено пл. 164.2.1 - 164.2.19 п. 164.2 ст. 164 ПКУ. 
Крім того, до цього переліку включаються інші доходи, крім зазначених у ст. 165 ПКУ, що передбачені п.п. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164
Відповідно до п.п. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 ПКУ загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із ст.177 ПК України.
Об?єктом оподаткування фізичної особи - підприємця є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним потова додо виручка у грошовій та негровій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця (п. 177.2 ст. 177 ПКУ).
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст. 168 ПКУ (пл. 1.4 п. 16-1 підр. 10 р. ХХ ПКУ).
Так, на підставі виявлених контролюючим органом порушень з боку позивача, викладених у п.л. 2.2 акта перевірки, ГУ ДПС у Дніпропетровській області встановлено заниження отриманого чистого доходу ФОП ОСОБА_1 за перевіряємий період від провадження господарської діяльності за 2019-2023 роки у загальній сумі 2052563,23 грн., у т.ч. 2019 - 133 938,83 грн., 2023 - 1918624,40 грн., що призвело до порушення позивачем вимог п.п. 1.2 п.16-1 підр. 10 р. ХХ, ст.177 ПКУ в частині заниження податкових зобов`язань з військового збору у розмірі 30788,44 грн. (в т.ч. 2019 році - 2009,08 грн., 2023 році - 28779,36 грн.).
Враховуючи, що контролюючим органом правильно збільшено суму грошового зобов`язання за ПДФО, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, вбачається що спірне податкове повідомлення-рішення, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання по сплаті військового збору прийнято ГУ ДПС у Дніпропетровській області правомірно.
Стосовно позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування сформованого ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення форми «ПС» за №0774262407 від 25.12.2024 р. суд зазначає таке.
Вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 1012, 00 грн. по платежу «Податок на доходи фіз. осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п» з огляду на виявлені в ході перевірки порушення вимог законодавства.
Так, за результатами проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 , зокрема, -абз. «б» п.176.2 ст.176 ПК України та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №4 від 13.01.2015 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2015 р. за №111/26556 в частині подання відомостей не в повному обсязі за період І кв. 2019 р. - IV кв. 2023 р.
Детальний опис виявленого в ході проведеної ГУ ДПС у Дніпропетровській області перевірки порушення позивачем вимог законодавства наведено в акті перевірки (п.п. 2.3.2 п. 2.3 розділу 2 описової частини; сторінки 25 – 27 акта перевірки), зі змісту якого слідує, що ФОП ОСОБА_1 в податкових розрахунках за формою №1-ДФ, 4-ДФ не відображено інформацію про нараховані та виплачені доходи за ознакою доходу «157», які відповідно наданих виписок банку виплачені наступним фізичним особам підприємцям:
- ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 за І кв.2019р. сума виплаченого доходу 22147,2 грн., II кв.2019 - 56217,6 грн., III кв. 2019 - 56736,0 грн., IV кв. 2019 - 77184,0 грн., за І кв.2020 р. - 23385,6 грн., за II кв.2020 - 52761,6 грн., III кв. 2020 - 67564,8 грн., IV кв. 2020 - 79574,40 грн., за І кв.2021р. - 40924,80 грн., за II кв.2021 - 42134,4 грн., III кв. 2021 - 71568 грн., ІV кв. 2021р. - 57888,0 грн., за І кв.2022 р. - 48268,8 грн., за II кв.2022р. - 40665,60 грн., III кв. 2022р. - 97221,6 грн., IV кв. 2022р. - 52059,6 грн., за І кв.2023р. - 79056 грн., за II кв.2022р. - 104572,8 грн., III кв. 2023р. - 105321,6 грн., IV кв. 2023р.- 73728,0 грн.;
- ОСОБА_11 , РНОКПП НОМЕР_3 , II кв. 2019р. сума виплаченого доходу 5000,0 грн., III кв.2019р. - 9000 грн.;
- ОСОБА_9 , РНОКПП НОМЕР_4 , IV кв. 2020р. сума виплаченого доходу -6000,0 грн., II кв. 2021 р. - 2000,0 грн.;
- ОСОБА_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , III кв. 2021р., сума виплаченого доходу - 11997,96 грн., IV кв. 2021 - 16355,76 грн., І кв.2022 р. – 11209,86 грн., II кв.2022р. - 6490,20 грн., III кв. 2022р. - 37213,44 грн., IV кв. 2022р. - 17357,94 грн., І кв.2023р. - 30423,6 грн., II кв.2023р. - 86705,1 грн., III кв. 2023р. - 69124,56 грн., IV кв. 2023р. - 56358,12 грн. 
З урахуванням виявленого порушення норм законодавства, ГУ ДПС у Дніпропетровській області на підставі акта перевірки сформовано податкове повідомлення-рішення форми «ПС» за №0774262407, яким контролюючий орган у відповідності до положень п. 119.1 ст. 119 ПК України застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 1012, 00 грн. по платежу «Податок на доходи фіз. осіб, що сплачується податковими агентами, із доходів платника податку у вигляді з/п».
При цьому, у спірному податковому повідомленні-рішенні контролюючий орган зауважив, зокрема, що письмові пояснення та додаткові документи щодо обставин виявлених порушень, а також інформації, яка спростовує наявність його вини, наявність пом?якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до ПКУ, платником податків не надавались. Платник податків мав можливість дотримуватися норм чинного законодавства в частині подання Податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (форма №№1-ДФ, 4-ДФ) з достовірними відомостями, однак не вжив достатніх засобів через те, що діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності, що призвело до податкового правопорушення, таке порушення вважається умисним.
Визначаючись щодо правомірності застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій на суму 1020 грн. згідно спірного податкового повідомлення-рішення за порушення позивачем вимог п. 51.l ст. 51, п. 176.2 ст. 176 ПК України та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого(сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України за №4 від 13.01.2015 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2015 р. за №111/26556 в частині подання відомостей з недостовірними даними за період І кв.2019 р. ІV кв.2023р., а саме: не відображення в податкових розрахунках за формою №1-ДФ чи 4ДФ інформації про нараховані та виплачені доходи з ознакою доходу «157», суд керується таким.
Платники податків, у тому числі податкові агенти, платники єдиного внеску, зобов`язані подавати контролюючим органам у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, з розбивкою по місяцях звітного кварталу (п. 51.l ст. 51 ПК України).
У відповідності до вимог п.п. "а", п. 176.1 ст. 176 ПК України платники податків зобов`язані вести облік доходів і витрат в обсягах, необхідних для визначення суми загального річного оподатковуваного доходу, у разі якщо такий платник податку зобов`язаний відповідно до цього Кодексу подавати декларацію або має право на таке подання з метою повернення надміру сплачених податків, у тому числі при застосуванні права на податкову знижку.
Форми такого обліку та порядок його ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Підпунктом "б" п. 176.2 ст. 176 ПК України визначено, що особи, які відповідно до цього Кодексу, мають статус податкових агентів, та платники єдиного внеску, зобов`язані, зокрема, подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку. Такий розрахунок подається лише у разі нарахування сум зазначених доходів платнику податку - фізичній особі податковим агентом, платником єдиного внеску протягом звітного періоду. Запровадження інших форм звітності із зазначених питань не допускається.
Наказом Міністерства фінансів України за №4 від 13.01.2015 р. (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 30.01.2015 р. за №111/26556) затверджено форму Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) (далі – податковий розрахунок за ф. 1 ДФ) та Порядок заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (далі – Порядок №4). 
Відповідно до Законів України «Про внесення змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №115-IX від 19.09.2019 р. та «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо подання єдиної звітності з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і податку на доходи фізичних осіб» №116-IX від 19.09.2019 р., підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №375 від 20.08.2014 р. внесено зміни до наказу Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 р., та викладено в такій редакції «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску і Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску». 
Пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 р. встановлено, що починаючи з 01.01.2021 р. платники єдиного внеску зобов`язані подавати звітність, у тому числі про основне місце роботи працівника, про нарахування єдиного внеску в розмірах, визначених відповідно до Закону № 2464, у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки та порядку, встановлені ПКУ. Форма, за якою подається звітність про нарахування єдиного внеску у складі звітності з податку на доходи фізичних осіб (єдиного податку), встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідальність за порушення платником податків порядку подання інформації про фізичних осіб - платників податків передбачена у статті 119 ПК України.
Так, згідно до п. 119.1 ст. 119 ПК України встановлено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не в повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), якщо такі недостовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 грн.
Отже, із аналізу наведених приписів податкового законодавства слідує, що платник податків як податковий агент має обов`язок подавати у строки, встановлені цим Кодексом для податкового кварталу, податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску (з розбивкою по місяцях звітного кварталу), до контролюючого органу за основним місцем обліку.
Водночас, подання такої інформації не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також суми, нараховані (виплачені) фізичним особам за товари (роботи, послуги), є наслідком притягнення такого платника податків до відповідальності у вигляді накладення штрафу.
При цьому, підставою для застосування до позивача штрафної санкції в сумі 1020 грн. згідно до п. 119.1 ст. 119 ПК України є не лише сам факт порушення платником вимог щодо оформлення та подання відповідної податкової звітності, а також те, що таке порушення призвело до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку.
Аналогічну правову позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 12.08.2025 р. по справі №380/14347/24.
Разом з тим, ані в ході розгляду даної справи, ані в акті перевірки контролюючим органом не доведено, що не відображена ФОП ОСОБА_1 в податкових розрахунках за формою №1-ДФ, 4-ДФ інформація про нараховані та виплачені доходи за ознакою доходу «157» ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_5 ) за отримані від останніх товари (роботи, послуги) у відповідні періоди призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку.
З урахуванням наведеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1020 грн. на підставі п. 119.1 ст. 119 ПК України, у зв`язку з чим спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області форми «ПС» за №0774262407 від 25.12.2024 р. є протиправним та підлягає скасуванню.
Стосовно позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування сформованого ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення форми «Р» за №0775182407 від 25.12.2024 р. суд зазначає таке.
Вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган збільшив суму грошового зобов`язання позивача по ПДВ на загальну суму 1 078 682, 50 грн. (в т.ч.: за податковими зобов`язанням на 862 946, 00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями – 215 736, 50 грн.) з огляду на виявлені в ході перевірки порушення вимог законодавства.
Так, за результатами проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 , зокрема, п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198, п. 198.6 ст. 198, п.199.1 ст. 199 ПК України, що виразилось в заниженні податкових зобов`язання з ПДВ на загальну суму 862 946 грн. (у тому числі по періодам: грудень 2019 року - 4384 гр., жовтень 2020 року – 50 067 грн., грудень 2023 року – 808 495 грн.) за періоди: грудень 2019 року, жовтень 2020 року, грудень 2023 року.
Детальний опис виявленого в ході проведеної ГУ ДПС у Дніпропетровській області перевірки порушення позивачем вимог законодавства наведено в акті перевірки (п.п. 2.7.1 п. 2.7 розділу 2 описової частини; сторінки 44 – 61 акта перевірки).
В акті перевірки ГУ ДПС у Дніпропетровській області дійшло до висновку щодо неправомірного заниження позивачем задекларованих показників у рядку 4.1 Декларації за грудень 2023 у сумі 808495 грн. в частині не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на товарно-матеріальні цінності, придбані позивачем у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. 
Згідно п.п. 198.5 «б» п.198.5 ст. 198 ПК України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу).
Пунктом 199.1 ст.199 ПКУ встановлено, що якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях. 
Згідно наданих до перевірки первинних документів, даних ЄРПН ФОП ОСОБА_1 було придбано у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р. ТМЦ на загальну суму 4 850 967,96 грн., в т.ч. ПДВ – 808 494,65 грн. (Бутил Bostik 2000 7 кг, Герметик для вторинної герметизації склопакетів Ecopur C part A 200L, Сендвіч-панель 20 мм C 3х1.5 м/0.8 мм матовий, Скло товщиною 4 мм Clear Float Glass(Cover Sheet) у листах 3210*2250мм, Стрічка металева з покриттям 19мм х 0.6 мм, Скло листове прозоре FCLRN04.0 2250х3210 M1 030 DLF EC glass, clear,4mm,LES,2250х3210 М 1, Скло листове, 4мм, М1). 
В ході проведення перевірки на підставі п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2 ст. 85 ПК України було надано запит №4 від 06.11.2024, який вручено ФОП ОСОБА_1 06.11.2024 р. щодо технологічного процесу (технології виробництва) готової продукції (склопакетів) із зазначенням етапів, витраченого часу (на виробництво, сушку і т.д.), також правомірності віднесення до складу документально підтверджених витрат за 2023 рік та податкового кредиту з ПДВ за грудень 2023 по отриманим ТМЦ на загальну суму без ПДВ - 4042473,31 грн. 
Згідно письмової відповіді позивача від 10.11.2024 р. останнім надано опис технологічного процесу виготовлення склопакетів. Тобто, строки виготовлення склопакетів залежать від складності замовлення, але не менше 2-4 діб. 
Контролюючий орган наголосив, що згідно наданої ФОП ОСОБА_1 інформації залишки ТМЦ станом на 31.12.2023 р. у нього були відсутні. 
При цьому, ФОП ОСОБА_1 до перевірки не надано документальних підтверджень використання вищезазначених ТМЦ (придбаних у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р.) в господарській діяльності позивача за період з 26.12.2023 р. по 31.12.2023 р. (відсутні реалізація або використання при виробництві готової продукції (склопакетів). 
З урахуванням викладеного вище, контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог п. 188.1 ст. 188, п. 189.1 ст. 189, п.198.5 ст.198, п.199.1 ст.199 ПК України, що виразилося у неправомірному заниженні задекларованих показників у рядку 4.1 Декларації за грудень 2023 у сумі 808 495 грн. в частині не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ на ТМЦ, придбані у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р.), які відсутні в залишках ТМЦ у ФОП ОСОБА_1 , станом на 31.12.2023 р. та не використані в господарській діяльності при виробництві готової продукції, що реалізована у період з 26.12.2023 р. по 28.12.2023 р.
Одночасно із цим, суд зауважує, що вищезазначені обставини позивачем жодним чином не спростовано ані у поданих до суду заявах по суті спору, ані під час судових засідань по справі.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено ГУ ДПС у Дніпропетровській області правомірно та підстави для його скасування – відсутні.
Стосовно позовних вимог ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування сформованого ГУ ДПС у Дніпропетровській області податкового повідомлення-рішення форми «ПН» за №0774202407 від 25.12.2024 р. суд зазначає таке.
Вищезазначеним податковим повідомленням-рішенням контролюючий орган застосував до позивача штрафні (фінансові) санкції (штрафи) на суму 3400, 00 грн. по платежу «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)» з огляду на виявлені в ході перевірки порушення вимог законодавства.
Згідно з пунктом 120-1.2 статті 120-1 ПК України, у разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою, податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень
Так, за результатами проведеної перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення ФОП ОСОБА_1 , зокрема, п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, ст. 58, ст. 120-1 та п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України з урахуванням п. 188.1 ст. 188, п. 182.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 ПК України, оскільки, як встановлено в ході перевірки контролюючим органом, позивачем не зареєстровано в ЄРПН зведену податкову накладну по обсягам постачання в частині не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за грудень 2023 у сумі ПДВ 808495 грн. за обсягом поставки – 4 042 475 грн. на товарно-матеріальні цінності, придбані з ПДВ 26.12.2023-28.12.2023 рр., які відсутні в залишках ТМЦ станом на 31.12.2023 р. та не використані ФОП ОСОБА_1 в господарській діяльності при виробництві готової продукції, що реалізована 26.12.2023-31.12.2023 р.
Одночасно із цим, суд зауважує, що вищезазначені обставини позивачем жодним чином не спростовано ані у поданих до суду заявах по суті спору, ані під час судових засідань по справі.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено ГУ ДПС у Дніпропетровській області правомірно та підстави для його скасування – відсутні.
Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006 р.).
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно приписів частини 1 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
На підставі частини 2 статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень не виконано покладеного на нього обов`язку доказування правомірності сформованого ним податкового повідомлення-рішення за №0774262407 від 25.12.2024 р. та не спростовано доводи позивача в цій частині.
Позивачем, в свою чергу, не доведено та не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині протиправності решти оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючого органу.
З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню у відповідній частині.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати сформоване Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області податкове повідомлення-рішення форми «ПС» за №0774262407 від 25.12.2024 р. 
У задоволені іншої частини позовних вимог, – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ 44118658) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 10 грн. 00 коп.
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України, особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення складено та підписано 05.06.2026 р.

Суддя О.М. Неклеса