ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 р. 	м. Житомир 	Справа № 906/97/26 	

Господарський суд Житомирської області у складі
судді Лозинської І. В., 
секретар судового засідання Шовтюк І. В.

за участю представників сторін:
- від позивача: Таргонський М. М., довіреність №2/1 від 05.01.2026
- від відповідача: не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Приватного акціонерного товариства "Біо мед скло" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Солюшн" 
про стягнення 575970,93 грн 

У засіданні суду оголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення господарського суду та повідомлено дату складення повного рішення відповідно до ст. 238 ГПК України.

Позивач звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Партнер Солюшн" про стягнення 575970,93 грн, з яких 483084,00 грн боргу, 20622,86 грн інфляційних втрат, 11951,37 грн 3% річних, 60312,71 грн пені, а також судового збору.
Позовні вимоги обгрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язання з оплати товару за договором поставки товару №S2024/025 ZH від 17.12.2024.
Ухвалою від 05.02.2026 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 03.03.2026 о 11:00 (а. с. 30, 31).
23.02.2026 до суду повернулась як не вручена копія ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі від 05.02.2026, яка направлялась відповідачу (а. с. 34 - 36).
Ухвалою від 03.03.2026 господарський суд відклав підготовче засідання на 25.03.2026 12:00, постановив, зокрема, направити копію цієї ухвали за адресою місця проживання засновника і керівника ТОВ "Партнер Солюшн" ОСОБА_1 , ( АДРЕСА_1 ), а також повідомити відповідача про дату і час засідання суду телефонним зв`язком (а. с. 41).
Як вбачається з телефонограми секретаря судового засідання, відповідач 25.03.2026 повідомлений про дату і час судового засідання за номером телефону, зазначеному у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: (067) - 429 - 12 - 03 (а. с. 44).
Ухвалою від 25.03.2026 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 06.05.2026, відклав підготовче засідання на 15.04.2026 о 10:00 (а. с. 46).

Ухвалою від 15.04.2026 господарський суд закрив підготовче провадження та призначив справу для розгляду по суті на 06.05.2026 о 10:00 (а. с. 48).
Ухвалою від 06.05.2026 господарський суд відклав розгляд справи по суті на 26.05.2026 о 15:00 для підготовки сторін до судових дебатів (а. с. 53).
Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному об`ємі.
Відповідач повноважного представника в засідання суду не направив, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про дату і час судових засідань повідомлявся також шляхом направлення копій ухвал господарського суду про відкладення судових засідань на його електронну пошту, про що свідчать відповідні підтвердження щодо їх отримання (а. с. 33, 43, 50, 54). Крім того, ухвала господарського суду від 03.03.2026 направлялась на адресу реєстрації місця проживання засновника і керівника ТОВ "Партнер Солюшн" ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).
Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для справи і вирішення спору по суті, господарський суд 

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.
17.12.2024 між Приватним акціонерним товариством "Біо мед скло" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер Солюшн" (покупець, відповідач) було укладено договір поставки товарів №S2024/025 ZH (далі - договір) (а. с. 7, 8), за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов`язується виготовити (поставити) покупцеві у зумовлені цим договором строки продукцію (далі - товар), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і розрахуватись з постачальником на умовах даного договору.
Предмет поставки за договором є пляшки скляні, ціна, кількість і тип яких визначається згідно додатків до даного договору та/або видаткових накладних (п. 1.2 договору).
Згідно з п. 1.4 договору товар передається у власність покупця. Перехід права власності на товар відлічується з моменту передачі товару на підставі накладної та інших супроводжувальних документів на товар. Датою переходу права власності на товар є дата підписання накладної про передачу товару.
Ціна (включно з ПДВ) на товар визначається за згодою сторін і вказуються у додатках до договору та/або видаткових накладних (п. 2.1 договору).
Оплата товару здійснюється на умовах 100% переоплати, якщо інші умови не передбачені додатками (п. 2.3 договору).
За п. 6.1 договору з кожним відвантаженням партії товару постачальник надає покупцю такі документи: товарно-транспортна накладна; видаткова накладна; копія паспорту якості.
За п. 10.1 договору він набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2025, але в будь-якому випадку до проведення всіх взаєморозрахунків між сторонами. Якщо жодна із сторін не менш ніж за 14 календарних днів не повідомить про своє бажання припинити даний договір, то він вважається автоматично продовженим сторонами на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах. 
27.03.2025 відповідач надіслав позивачу лист №283/25 про відвантаження 27.03.2025 товару за договором №S2024/025 ZH від 17.12.2024 та гарантування оплати (а. с. 12).
На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 483084,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткової накладної №90103057 і товарно-транспортної накладної №80122430 від 27.03.2025 (а.с. 9,10).
Однак, за твердженнями позивача, покупець не здійснив оплату поставленого товару.

24.10.2025 позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату заборгованості та штрафних санкцій, до якої долучено акт звіряння розрахунків (а. с. 17 - 19), яка, у свою чергу, залишена відповідачем без відповіді та задоволення.
Оскільки ТОВ "Партнер Солюшн" не здійснило розрахунки за отриманий товар на суму 483084,00 грн, позивач звернувся з даним позовом до господарського суду.
Крім суми основного боргу, позивач заявив до стягнення з відповідача 20622,86 грн інфляційних втрат, 11951,37 грн 3% річних, 60312,71 грн пені.

2. Норми права, які застосував Господарський суд Житомирської області.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору поставки товару №S2024/025 ZH від 17.12.2024.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно із ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно із ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
За ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

У ч. 1 ст. 692 ЦК України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

3. Щодо вимоги позивача про стягнення основного боргу у сумі 483084,00 грн боргу. 
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору поставки товару №S2024/025 ZH від 17.12.2024 на підставі наявних у справі копій видаткової накладної №90103057 та товарно-транспортної накладної №80122430 від 27.03.2025 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 483084,00 грн (а. с. 9, 10).
Згідно із ч. 1-3 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
Відповідно до п. 2.3 договору, оплата товару здійснюється на умовах 100% переоплати, якщо інші умови не передбачені додатками
Суд також встановив, що позивач виконав обов`язок щодо поставки товару за договорами в повному обсязі за відсутності здійсненої відповідачем 100% передоплати.
Натомість відповідач за отриманий товар не розрахувався, в результаті чого за ним утворилась заборгованість на суму 483084,00 грн.
Доказів протилежного суду не представлено, жодних обґрунтованих заперечень щодо наведених обставин справи ТОВ "Партнер Солюшн" не надано.
З огляду на вказане, позовна вимога про стягнення основного боргу у заявленому розмірі є доведена та підлягає задоволенню в повному обсязі.

4. Щодо вимоги позивача про стягнення 60312,71 грн пені.
Позивач також заявив вимогу про стягнення з відповідача пені, яка нарахована за період з 28.08.2025 по 22.01.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 546, ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
За ч. 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Договором може бути визначено менший розмір пені (норма набрала законної сили у зв`язку з введенням в дію Закону України "Про особливості регулювання діяльності юридичних осіб окремих організаційно-правових форм у перехідний період та об`єднань юридичних осіб" №4196-IX від 09.01.2025).
Оскільки сторони у договорі не передбачили стягнення пені як відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язання по оплаті за поставлений товар, суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 60312,71 грн пені.

5. Щодо вимоги позивача про стягнення 20622,86 грн інфляційних втрат та 11951,37 грн 3% річних.
Позивач заявив до стягнення з відповідача інфляційні втрати та 3% річних у заявлених сумах за період з 28.03.2025 по 22.01.2026.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Виходячи із положень цієї норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу, не є санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та сплати неустойки за прострочення виконання зобов`язання. Ці нарахування не є штрафними санкціями, тому до них не застосовуються відповідні положення ГК України та ЦК України.
За своїми ознаками, індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.
Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.
При цьому, в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
За своїми ознаками, індекс інфляції є збільшенням суми основного боргу у зв`язку з девальвацією грошової одиниці України.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, наведених в тексті позовної заяви (а. с. 3) за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", суд встановив його правильність, тому позов підлягає задоволенню в цій частині у повному обсязі.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розподіл судових витрат врегульовано ст. 129 ГПК України, за п. 2 ч. 1 якої судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на часткове задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача у розмірі 7735,47 грн (515698,23 грн (сума, задоволена судом) х 8639,56 грн (судовий збір, сплачений позивачем) / 575970,93 грн (сума заявлених позовних вимог).
Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ: 

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер Солюшн" (10014, м. Житомир, бульвар Новий, буд. 5; код ЄДРПОУ 41962379) на користь Приватного акціонерного товариства "Біо мед скло" (10025, м. Житомир, вул. Промислова, буд. 26; код ЄДРПОУ 04763746):
- 483084,00 грн боргу;
- 20622,86 грн інфляційних втрат;
- 11951,37 грн 3% річних; 
- 7735,47 грн судового збору.

3. Відмовити в задоволенні позову в частині стягнення 60312,71 грн пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено: 02.06.26 

Суддя Лозинська І.В. 

Віддрукувати: 
1 - в справу
2 - позивачу через систему "Електронний суд"
3 - відповідачу на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1