Справа № 214/1117/26
2/214/2764/26
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
29 квітня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Євтушенка О.І.,
за участю:
секретаря судового засідання – Ручинської К.О.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №214/1117/26 за позовною заявою (в уточненій редакції)  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою, надіславши її через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». У заяві ОСОБА_2 просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_1 , який було зареєстровано 21.04.2007 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідний актовий запис №205. 
Позовна заява надійшла до суду разом із заявою про усунення недоліків на виконання ухвали судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г. від 23 січня 2026 року у справі окремого провадження №214/677/26, провадження №2-о/214/77/26 про розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя. У заяві про усунення недоліків ОСОБА_2 зазначила, що змінила зміст заяви, уточнила її та подала у формі позовної заяви за правилами позовного провадження, яку просить розглядати в порядку спрощеного позовного провадження. 
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 21.04.2007 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, на підставі якого складено відповідний актовий запис №205. Однак, шлюбно-сімейні стосунки між подружжям не склались, оскільки вже тривалий час між ними відсутні гармонійні взаємини. Від шлюбу подружжя має двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Майже два роки подружжя проживає окремо, не веде спільного господарства та не має спільного сімейного бюджету.
З огляду на викладене позивач не має наміру зберігати шлюб із ОСОБА_1 , оскільки, на її переконання, шлюб між ними фактично припинився та носить формальний характер. Подальше збереження шлюбу суперечитиме її особистим інтересам та інтересам її благополуччя, а отже позивач змушена звернутись до суду для розірвання шлюбу.
Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ковтун Н.Г. від 03 лютого 2026 року уточнену позовну заяву ОСОБА_2 про розірвання шлюбу було повернуто до канцелярії суду для подальшого автоматизованого розподілу з присвоєнням індексу «2» - цивільні справи позовного провадження. 
За результатами автоматизованого розподілу судової справи матеріали позовної заяви передано до провадження судді Євтушенка О.І. за відповідною категорією справи позовного провадження. 
Ухвалою суду від 11 лютого 2026 року позовну заяву залишено судом без руху, оскільки судом було встановлено, що вона подана без додержання вимог, викладених в ст.ст.175, 177 ЦПК України.
17 лютого 2026 року ОСОБА_2 надіслала до суду заяву про усунення недоліків, на виконання ухвали суду від 11 лютого 2026 року про залишення позовної без руху, надіславши її через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» (зареєстровано судом 20.02.2026). Однак вищезазначені недоліки усунуто було лише частково, у зв`язку з чим ухвалою суду від 04 березня 2026 року позовну заяву було залишено без руху повторно.
Ухвалою суду від 06 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження із викликом сторін.
Ухвалою суду від 04 березня 2026 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, однак, 09.04.2026 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала заву про розгляду справи за її відсутності, оскільки перебуває наразі за кордоном, та не може бути присутньою особисто, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягала. 
Відповідач ОСОБА_1 , будучи присутнім під час розгляду справи, зазначив, що повністю визнає позовні вимоги та не заперечує проти розгляду справи за відсутності позивача.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, визнання ним позовних вимог, суд вважає за можливе ухвалити по справі рішення на підставі наявних доказів, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України. 
Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову, виходячи з такого. 
Судом встановлено, що 21.04.2007 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис №205 від 21.04.2007, на підставі чого видане свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с.12).
Як зазначала позивач, шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені у зв`язку з різними поглядами на життя та сімейні цінності, відсутністю почуття любові й взаємоповаги. Подружжя тривалий час проживає окремо, спільного господарства не веде, спільного сімейного бюджету не має. Від шлюбу, у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спільні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час позивач ОСОБА_2 разом із дітьми проживає за кордоном. Не маючи наміру та бажання зберігати шлюбні відносини на майбутнє, позивач просить суд розірвати шлюб.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб є сімейним союзом, при цьому поняття «сімейний» свідчить про спрямованість шлюбу на створення сім`ї, а поняття «союз» підкреслює його договірну природу та добровільний характер.
З огляду на принцип рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на шлюб була взаємною. Принцип добровільності шлюбу діє не лише на стадії його укладення, а й протягом перебування осіб у шлюбі, що обумовлює можливість його добровільного припинення. Такий підхід узгоджується з положеннями ст.16 Конвенції про ліквідацію всіх форм дискримінації щодо жінок, зокрема пункту «с» частини першої, яким передбачено рівні права і обов`язки подружжя під час шлюбу та після його розірвання.
Згідно з ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, що також передбачено ст.110 СК України.
Як передбачено ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного із них, інтересам їх дітей.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2019 у справі №605/434/18, яку кореспондує п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку виявлення обставин або фактів під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення.
Відповідно до ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Аналізуючи викладене, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин подання позову про розірвання шлюбу, тривалості припинення сторонами сімейних відносин, а також з огляду на повне визнання позовних вимог відповідачем ОСОБА_1 та позицію позивача ОСОБА_2 , яка наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що обставини, які б свідчили про можливість збереження шлюбу в майбутньому, відсутні, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідному рішенні вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 визнав позов до початку розгляду справи по суті. 
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позивачу ОСОБА_2 з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову. 
Разом з тим, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати підлягають розподілу, у зв`язку з чим з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_2 підлягає стягненню інша частина судового збору у розмірі 50% від сплаченої суми.
Керуючись ст.ст.4-5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 136, 141-142, ч.2 ст.247, ст.ст.258-259, 263-265, ч.4 ст.274, 354-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги (в уточненій редакції)  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу– задовольнити.
Шлюб між  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 , зареєстрований 21.04.2007 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, відповідний актовий запис №205 – розірвати. 
Стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн.
60 коп. 
Повернути  ОСОБА_2 з Державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн.
60 коп.
Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Рішення суду є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу.
Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб відповідно до частини другої ст.115 СК України.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати його складання шляхом подання апеляційної скарги. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Рішення у справі складено та підписано та проголошено 29 квітня 2026 року, після оголошеної перерви у судовому засіданні від 24.04.2026.

Суддя О.І. Євтушенко