П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 136/2178/25 
Головуючий у 1-й інстанції: Воробйова Інна Анатоліївна 
Суддя-доповідач: Томчук А.В. 
01 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Томчука А.В. 
суддів: Драчук Т. О.  Савицької Н.В. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - ГУ ПФУ у Вінницькій області), у якому, з урахуванням уточнень, просив: визнати протиправними дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії; зобов`язати виплатити несплачені кошти в сумі 42 530,16 грн; зобов`язати нарахувати та сплачувати щомісячну пенсію в розмірі 19 716,61 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач здійснив нарахування доплати до пенсії згідно Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», водночас обмежив її розмір, зокрема індексацію, чим порушив гарантований статтею 8 зазначеного Закону мінімальний розмір пенсії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження основного розміру пенсії ОСОБА_1 , гарантованого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» при перерахунку пенсії з 14.05.2025. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 14.05.2025 у відповідності до вимог статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а саме у розмірі 80% заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії. В іншій частині заявлених вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що обмеження розміру пенсії позивача суперечить гарантованому Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальному розміру пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, а тому дії відповідача щодо застосування обмеження індексації є протиправними.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі. За доводами апеляційної скарги, апелянт зазначає, що заява позивача про перерахунок пенсії розглянута за принципом екстериторіальності іншим територіальним органом Пенсійного фонду, а ГУ ПФУ у Вінницькій області не приймало рішення по суті заяви позивача, не вчиняло будь-яких дій або бездіяльності щодо позивача, а тому відсутні правові підстави для зобов`язання цього органу здійснити певні дії. Апелянт також посилається на те, що позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», а перерахунок пенсії в частині без обмеження індексації чинним законодавством не передбачено. На обґрунтування своєї позиції апелянт посилається на постанови Верховного Суду від 24.05.2024 у справі №460/17257/23, від 07.05.2024 у справі №460/38580/22, від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 20.05.2025 у справі №240/505/24.
ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити в силі рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року.
Інших заяв від учасників справи до суду не надходило.
З урахуванням приписів статті 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги та виходячи з меж апеляційного перегляду, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України, виходить з наступного.
Приписами частин першої - третьої статті 308 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та отримувачем пенсії з доплатою відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Згідно довідки від 03.11.2014 № 523-26 позивач є внутрішньо переміщеною особою.
14.10.2025 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про перерахунок отримуваної пенсії.
Відповідно до рішення від 26.02.2023 № 905230133190 про перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму (масовий), середньомісячний заробіток позивача становив 20 474,09 грн, страховий стаж (повний) - 53 роки 4 місяці 9 днів; сума пенсії по Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» (80% від 20 474,09 грн) - 16 379,27 грн; обмеження в індексації з 01.03.2023 - 1 195,68 грн; розмір пенсії з надбавками - 15 183,59 грн.
Зазначене рішення про перерахунок пенсії позивача було прийнято за принципом екстериторіальності, передбаченим Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).
Не погоджуючись із обмеженням індексації пенсії, позивач звернувся до суду із цим позовом, визначивши відповідачем ГУ ПФУ у Вінницькій області як орган за місцем свого проживання.
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Вирішуючи спір по суті, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою, яка подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр).
Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів, електронну пенсійну справу.
Пунктом 4.3 Порядку № 22-1 передбачено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.
Таким чином, принцип екстериторіальності, запроваджений постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», полягає в опрацюванні заяв про призначення та перерахунок пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.
З матеріалів справи вбачається, що рішення щодо перерахунку пенсії позивача було прийнято не Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, а іншим територіальним органом Пенсійного фонду за принципом екстериторіальності. ГУ ПФУ у Вінницькій області не розглядало заяву позивача про перерахунок пенсії та не приймало рішення по суті такої заяви.
Колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах позивач фактично оскаржує рішення про перерахунок пенсії, яке було прийнято не відповідачем у цій справі - ГУ ПФУ у Вінницькій області, а іншим територіальним органом Пенсійного фонду, визначеним за принципом екстериторіальності. Відтак, ГУ ПФУ у Вінницькій області не є суб`єктом прийняття оскаржуваного рішення та не вчиняло будь-яких дій чи бездіяльності щодо позивача у контексті спірного перерахунку пенсії.
Верховний Суд у постанові від 08 лютого 2024 року у справі № 500/1216/23 сформулював правову позицію щодо визначення належного відповідача у спорах, пов`язаних із прийняттям рішень органами Пенсійного фонду за принципом екстериторіальності. Зокрема, Верховний Суд зазначив, що відповідачем у справі має бути саме той територіальний орган Пенсійного фонду, який прийняв оскаржуване рішення, а не орган за місцем проживання пенсіонера, оскільки саме орган, який прийняв рішення, є суб`єктом владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23, від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 20.05.2025 у справі № 240/505/24.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів зазначає, що саме по собі проживання позивача на території, яку обслуговує ГУ ПФУ у Вінницькій області, не може бути підставою для визнання протиправними дій цього органу та зобов`язання його вчинити певні дії, оскільки визначальним фактором є встановлення того, яким саме органом було прийнято спірне рішення, що є предметом розгляду у цій справі та стало підставою для звернення з позовом до суду.
Оскільки ГУ ПФУ у Вінницькій області не приймало рішення щодо перерахунку пенсії позивача, не вчиняло будь-яких дій або бездіяльності стосовно позивача у контексті спірних правовідносин, то підстави для визнання протиправними дій цього органу та зобов`язання його здійснити перерахунок пенсії відсутні.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, не врахував зазначених обставин та не з`ясував, яким саме територіальним органом Пенсійного фонду було прийнято рішення про перерахунок пенсії позивача, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та покладення обов`язку на орган, який не є суб`єктом прийняття оскаржуваного рішення.
При цьому колегія суддів зауважує, що позивач не позбавлений права звернутися з відповідним позовом до належного відповідача - територіального органу Пенсійного фонду, яким було прийнято рішення про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності. Колегія суддів встановила, що згідно рішення №905230133190 від 31.03.2026 року, таким органом є Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області.
Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо того, що ГУ ПФУ у Вінницькій області не є суб`єктом прийняття оскаржуваного рішення, знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до частини другої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення. Згідно з частиною першою статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та неправильне застосування норм матеріального права.
Беручи до уваги наведене, оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права, рішення суду першої інстанції належить скасувати повністю з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до положень статті 139 КАС України не здійснюється, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір». 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити повністю.
Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 березня 2026 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити повністю. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених підпунктами "а"–"г" пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 01 липня 2026 року 

Головуючий	 		Томчук А.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Драчук Т. О.    Савицька Н.В.